Справа № 758/7998/19
3/758/3893/19 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Подільського УП ГУ НП України в місті Києві, про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу директором ТОВ «Райсінз», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 189658 від 06.05.2019 року, 03 травня 2019 року по пр-т Гонгадзе, 7б, в м. Києві, виявлено, що син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 2009 року народження, який є учасником освітнього процесу, систематично в період часу з 11.04.2019р. по 03.05.2019р. завдавав морального болю малолітній ОСОБА_3 , 2009 року народження, в приміщенні школи № 257, що за адресою: м. Київ, пр-т Гонгадзе, 7б, що призвело до заподіяння шкоди психічному здоров`ю малолітній ОСОБА_3.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, не визнала та пояснила суду, що про систематичність конфлікту її сина з ОСОБА_3 вона нічого не знала, лише один раз їй подзвонили зі школи 25.04.2019 і повідомили про конфлікт. Про систематичність конфліктів їй не повідомляли, жодних записів в щоденнику сина не було. Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що зі слів її сина, ОСОБА_3 сама спровокувала конфлікт, так як руками обхопила його шию ззаду і почала душити, ОСОБА_2 вирвався і почав тікати від неї. ОСОБА_3 за ним бігала і він змушений був обізвати її, щоб вона відчепилась від нього. Про систематичні конфлікти її сина з ОСОБА_3 вона не знала.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , повідомлення ЗНЗ 1-3 ступенів «Гімназія №257 «Синьоозерна», протокол засідання комісії гімназії №257 «Синьоозерна», заяву ОСОБА_4 , заяву ОСОБА_10 , доповідну записку ОСОБА_12 , заяву батьків учнів 3-а класу, суд прийшов до висновку, що відповідно до ст.247 КУпАП справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за невстановленістю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-4 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушенні відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 систематично в період часу з 11.04.2019р. по 03.05.2019р. завдавав морального болю малолітній ОСОБА_3 . Однак, до матеріалів справи не долучено жодних доказів того, що ОСОБА_2 систематично завдавав морального болю малолітній ОСОБА_3 .

Так, в заяві вчителя музичного мистецтва ОСОБА_10 вказано, що ОСОБА_2 інколи погано себе поводив, часом проявляв неповагу, використовував на його адресу нецензурну лексику.

В доповідній записці вихователя ГПД ОСОБА_12 зазначено, що ОСОБА_2 відповідав йому у грубій формі, використовуючи ненормативну лексику.

В заяві батьків учнів 3-а класу зазначено, що діти 3-а класу постійно страждають від психологічного та фізичного насилля з боку ОСОБА_2

В своїй заяві ОСОБА_4 зазначає, що її донька ОСОБА_3 протягом тривалого часу зазнає моральних принижень та насмішок від ОСОБА_2 .

Однак, жодна заява та жодний документ, долучений до матеріалів справи, не вказує на систематичність протиправних дій ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 . В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на систематичність дій ОСОБА_2 або які б вказували на конкретний період часу, протягом якого ОСОБА_2 завдавав морального болю ОСОБА_3.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано конкретно суть правопорушення, тобто, якими саме діями завдано морального болю малолітній ОСОБА_3.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за невстановленістю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за невстановленістю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Ю.Г. Зубець