П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1065/19

Провадження №3/440/440/2019

17 липня 2019 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., при секретарі Гута О.С., з участю прокурора Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури Ожибко Х.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Матяшук Владислава Костянтиновича, розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від начальника департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірське Миколаївського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера,

за ст. 172-6 ч.1КпАП України, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 533 від 12.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 09.03.2017 року, будучи особою, звільненою з посади заступника директора ДП «Буське лісове господарство», відповідно до Наказу №25-к від 09.03.2017 р., відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 20.05.2019 о 18:17 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію (після звільнення) за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідальність за вчинення даних дій передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Прокурор підтримала протокол про адміністративне правопорушення, просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити мінімальне стягнення в межах санкції даної статті.

ОСОБА_2 не визнав себе винуватим у вчиненні даного правопорушення. Показав, що у квітні 2018 року лежав у лікарні у зв`язку з погіршенням здоров`я. На домашню адресу йому прийшов лист директора Лісгоспу про те, що потрібно подати декларацію до НАЗК у зв`язку з звільненням. Оскільки сам не мав змоги подати декларацію, 3 квітня 2018 року, перебуваючи у лікарні, доручив подачу такої іншій компетентній особі, яка вже пізно ввечері, година дев`ята проінформувала, що декларація успішно подана на сайт НАЗК. Однак пізніше, коли його викликали для дачі пояснень по суті працівники поліції, дізнався, що неправильна назва декларації, а саме вона подана як щорічна, а не як після звільнення. Тому подав таку вдруге 20 травня 2019 року.

Захисник Матяшук В.К. підтримав покази ОСОБА_1 , додавши що НАЗК ще у квітні 2018 року було відомо про вчинене правопорушення, мало можливість перевірити таке, виявити та прийняти відповідні міри, оскільки директор Буського лісгоспу у квітні 2018 року повідомив НАЗК про вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Оскільки строк вчинення порушення повинен рахуватися з моменту подачі декларації, вважає що закінчились строки притягнення до відповідальності останнього.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 533 від 12.06.2019 р., рапортом, поясненнями порушника.

Покази ОСОБА_1 відносно того що саме 3 квітня 2018 року перебував у лікарні, стростовуються наявними в матеріалах справи довідками медичного закладу, зокрема від 16.03.2018 року, з яких вбачається що останній знаходився на амбулаторному лікуванні, отже мав змогу чи сам подати вчасно декларацію при звільнення до НАЗК, чи проконтролювати подачу такої іншою особою.

Згідно наказу в.о. директора ДП «Буський лісгосп» № 25-к від 09.03.2017 року, ОСОБА_1 звільнений з 09.03.2017 року.

Згідно вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`яний подати декларацію (після звільнення) за 2017 рік до 00.00 год 01.04.2018.

Що стосується дати виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, то нею слід вважати день виявлення уповноваженим органом факту несвоєчасного подання декларації після звільнення, яким є день опублікування особою такої декларації на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання майнового стану суб`єктів, відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу.

Результат пошуку цієї інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування показав, що днем опублікування декларації ОСОБА_1 (після звільнення) на офіційному веб-сайті НАЗК є 20 травня 2019 року.

Аналізуючи вимогу Закону, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги закону і свій обов`язок щодо своєчасної подачі декларацій.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання такої декларації в порушника відсутні, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, не сплили.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 283-285, 287 КпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КпАП України, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави, що становить п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда