Провадження № 3/761/5652/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , який мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Гр. ОСОБА_1 16.06.2019 приблизно о 16 год 05 хв, керував автомобілем «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Києві по вул. Щербакова, з ознаками наркотичного сп`яніння - тремтіння пальців рук, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Гр. ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у судові засідання 15.07.2019 та 01.08.20189 гр. ОСОБА_1 викликався шляхом направлення повістки на адресу, зазначену у протоколі за слів ОСОБА_1 , повістки. Водночас, повістки повернулись до суду у зв`язку із неможливістю їх вручення адресату.

З викладеного витікає, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі гр. ОСОБА_1 у розгляді справи, тому наведені вище обставини дають підстави для висновку про ухилення гр. ОСОБА_1 від розгляду справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 16.06.2019 серії ДПР18 № 323441, який складений уповноваженою особою, відеозапис з нагрудної камери АА 0044, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2018, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника правоохоронного органу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.130 КУпАП відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння утворює склад зазначеного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом тощо.

Відповідно до запису з нагрудної відеокамери АА 00484 та долучених до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під час зупинки водія ОСОБА_1 у працівників поліції виникли обґрунтовані підозри щодо перебування водія у стані наркотичного сп`яніння. Однак водій на пропозицію інспекторів проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності названих свідків.

Також суддя приймає до уваги, що відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2018 водій ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за вчинення 24.11.2018 проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, зметою недопущення вчинення гр. ОСОБА_1 аналогічних проступків, враховуючи, що на останнього вже накладене стягнення за вчинення аналогічного проступку та відсутність у нього критичних висновків щодо його попередньої протизаконної поведінки, суддя дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М.Циктіч