Провадження № 33/4820/171/19
Справа № 675/1/19 Головуючий в 1-й інстанції Демчук П. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника - адвоката Іванова А.Б. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Ізяславського районного суду від 25 січня 2019 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 15 грудня 2018 року близько 22 години 30 хвилин в м. Шепетівці по вул. Старокостянтинівське шосе ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1, будучи у стані алкогольного сп'яніння, чим допустив порушення п.2.9а Правил дорожнього руху. Стан сп'яніння зафіксовано на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер».

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати її, а справу направити на новий судовий розгляд.

Свої вимоги аргументує порушенням його права на захист, оскільки він не був повідомлений про розгляд справи належним чином, а про постанову дізнався лише 02 березня 2019 року, коли поштою отримав її копію, в зв'язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

Звертає увагу на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції він перебував на роботі за межами Ізяславського району, а тому повістку в судове засідання він не отримував.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Місцевий суд, в порушення вище вказаних вимог закону, копію судового рішення своєчасно ОСОБА_1 не надіслав.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

З врахуванням того, що копію судового рішення, яке він оскаржує, апелянт отримав лише 02 березня 2019 року, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови Ізяславського районного суду від 25 січня 2019 року та вважає за необхідне його поновити.

Відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до вимог п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Постанова судді, згідно вимог ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Однак, місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Так, із змісту постанови суду вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №026922 від 15 грудня 2018 року, результату тесту технічного засобу «Drager Alkotester-6810», результат якого склав 2,16 проміле.

Однак, дослідженням наведених доказів в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що вони не можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Місцевим судом не врахована та обставина, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки у зв'язку з їх відсутністю, що є порушенням Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МОЗ/МВС №1452/735 від 09.11.2015:

п.6 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

п.7. Установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

п.10. Результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння.

Вказані вимоги інструкції не дотримані працівником поліції при складанні адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

За таких обставин, будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції виконано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, суду не надано, а тому, в такому випадку (через порушення процедури проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння), відсутнє порушення останнім вимог п. 2.9а ПДР України.

Сукупність зазначених недоліків, допущена неповнота та однобічність судового розгляду справи, дозволяють зробити висновок про відсутність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження у справі.

У зв'язку з тим, що провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір, відповідно до ст.40-1 КУпАП, при умові його сплати, підлягає поверненню останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247,266, 283, 284, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк