ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які 24 жовтня 2019 року надійшли від Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 206748 від 26 липня 2019 року, складений щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вперше надійшов до суду 29 липня 2019 року.

За змістом протоколу: « ОСОБА_1 26 липня 2019 року о 01 год. 50 хв. у місті Володимир-Волинському по вулиці Ковельській керував автомобілем марки «Фолькваген Шаран», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Згідно висновку медичного огляду від 26.07.2015 року, № 554».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично заперечив. Вказав, що 26 липня 2019 року у його дружини ОСОБА_2 був день народження, однак під час його святкування він алкогольних напоїв взагалі не вживав, оскільки був за кермом, привіз гостей на пікнік, а потім розвозив їх додому. Увечері його автомобіль зупинили поліцейські та звинуватили в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Будь-які заперечення ОСОБА_1 поліцейські ігнорували, разом з тим відмовились надати йому алкотестер для проходження огляду на стан сп`яніння на місці. Із застосуванням сльозогінного газу, кайданок та сили доставили у Володимир-Волинське територіально-медичне об`єднання, де також алкотестеру він не продував, шляхом погроз та фізичної сили його заставили написати у протоколі пояснення про те, що перед керуванням автомобілем вжив пляшку «Сомерсбі», хоч це не відповідає дійсності.

Опитані за клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили, що 26 липня 2019 року ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживав. Крім того, свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 зазначили, що увечері 26 липня 2019 року ОСОБА_1 на автомобілі їх забрав із місця святкування поруч із озером Лісним біля міста Володимир-Волинського, завіз їх додому у місто Нововолинськ, а потім повернувся за рештою гостей. Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вказали, що були очевидцями зупинки автомобіля поліцейськими, оскільки слідували у ньому. При цьому зазначили, що ОСОБА_1 вимагав у поліцейських проходження огляду на предмет встановлення стану сп`яніння на місці, однак останні такі вимоги відверто ігнорували. Натомість застосували силу до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , почергово одягли на них кайданки та силою повезли на медичне освідування.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до нього додаються матеріали фото,- відеофіксації, які фактично до матеріалів справи органом поліції долучені не були. При підготовці справи до розгляду, 19 серпня 2019 року за № 154/2250/19/8145/19 в адресу Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області судом скеровувався запит на отримання матеріалів відеофіксації. Відповідь на даний запит отримано не було, що унеможливлювало подальший розгляд даної справи.

30 серпня 2019 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП були повернуті судом до Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області для усунення недоліків.

Повторно матеріали справи надійшли до суду лише 24 жовтня 2019 року, що заздалегідь унеможливило її судовий розгляд у визначені ст.38 КУпАП строки для накладення адміністративного стягнення.

З правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При повторному скеруванні справи до суду, до неї було долучено оптичний носій інформації із відеозаписами.

Відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом 26 липня 2019 року поліцейські на місці здійснювали відеофіксацію обставин правопорушення та провадження у справі.

Оскільки в процесі доказування вини правопорушника поліцейськими застосовувався відеозапис, він повинен містити відомості не лише про обставини правопорушення, що стосуються керування правопорушником транспортним засобом, а й щодо відмови у встановленому порядку пройти медичний огляд на місці, оскільки ця частина провадження у справі може відбуватись виключно в присутності поліцейського.

За таких умов, відсутність відеофіксації вказаних обставин при здійсненні поліцейськими відеозапису, може розцінюватись виключно як доказ відсутності події, що стосується відмови водія у встановленому порядку пройти медичний огляд на місці.

Під час відтворення та огляду в судовому засіданні представлених відеозаписів встановлено, що вони складаються із чотирьох окремих частин із перервами на різні проміжки часу з невідомих причин.

У наданих відеозаписах частково відображено факт затримання 26 липня 2019 року ОСОБА_2 та проведення з її участю медичного огляду на стан встановлення алкогольного сп`яніння у Володимир-Волинському ТМО.

Однак, в усіх чотирьох фрагментах відеозаписів ОСОБА_1 взагалі відсутній, а тому цей доказ жодним чином не стосуються справи щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Такий огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі, охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відтак, для проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві виключних підстави, а саме:

- незгода водія на проведення на місці огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником поліції.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В ході розгляду справи суду не було подано жодного доказу того, що ОСОБА_1 на місці зупинення транспортного засобу відмовлявся від проходження огляду на предмет встановлення стану сп`яніння.

Натомість показаннями свідків у справі доведено, що ОСОБА_1 на місці не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки вимагав його проведення.

Опитаний в судовому засіданні інспектор поліції Дячук О.С., який склав протокол про адміністративне правопорушення, доводи ОСОБА_1 та свідків не спростував.

Опитана в судовому засіданні лікар Володимир-Волинського ТМО Субіцька К. ОСОБА_8 , вказала, що за спеціальністю є лікарем-невропатологом, при встановленні стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 26 липня 2019 року алкотестер не застосовувала.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції всупереч ч.2 ст.266 КУпАП без використання спеціальних технічних засобів, за відсутності двох свідків та, що огляд останнього на стан сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я всупереч ч.3 ст.266 КУпАП, то згідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння, проводився з порушенням цієї статті, а тому його слід визнати недійсним.

Відтак, твердження поліцейського про керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 26 липня 2019 року о 01 год. 50 хв. у місті Володимир-Волинському по вулиці Ковельській автомобілем марки «Фолькваген Шаран», реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд визнає не доведеними, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 38, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер