22.04.2019 Справа № 756/4334/19
Справа № 756/4334/19
Провадження № 3/756/2360/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Жук М.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 217 від 27.03.2019 року, ОСОБА_1, обіймаючи посаду начальника відділу митного оформлення та транспортування вантажів Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» (надалі - ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт»), будучи відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадовою особою юридичної особи публічного права, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», припиняючи виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є доведеною, а тому просив визнати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, винною та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу у межах санкції статті.

ОСОБА_1, у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснив, що він не був ознайомлений з законодавчими вимогами щодо обов'язку подання при звільненні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Наказом директора ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» від 28 лютого 2017 року № 23-ос ОСОБА_1, переведений на посаду начальника відділу митного оформлення та транспортування вантажів ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт».

Вказану посаду ОСОБА_1 обіймав до 17 січня 2019 року. Так, наказом директора ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» від 15.01.2019 року №2-ос ОСОБА_1 звільнений з посади начальника відділу митного оформлення та транспортування вантажів ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт».

ДП ДК «Укрспецекспорт» - ДГЗП «Спецтехноекспорт» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності на підставі спільного наказу Міністерства України у справах науки і технологій та Державної компанії «Укрспецекспорт».

За приписами абз. 3 ч. 2 ст. 81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Ст. 167 ЦК України визначено, що держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Зважаючи на те, що ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» створено на підставі розпорядчого акта центрального органу державної влади, вказане підприємство є юридичною особою публічного права.

За приписами пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Суб'єктами декларування є особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, п. п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Посадовими особами юридичних осіб публічного права є працівники юридичних осіб публічного права, які наділені повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов'язків) відповідного працівника. Так, адміністративно-господарські функції (обов'язки) - це обов'язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідувачів складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Організаційно-розпорядчі функції (обов'язки) - це обов'язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

До кола посадових обов'язків заступника начальника юридичного відділу ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» згідно з посадовою інструкцією входить, зокрема організація та здійснення інформаційного забезпечення діяльності підприємства з правових питань, організація та здійснення позовно-претензійної роботи, організація роботи працівників відділу.

З огляду на те, що на ОСОБА_1 на постійній основі було покладено виконання організаційно-розпорядчих функцій, він відносився до посадових осіб ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт».

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом декларування.

За приписами абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з пп. 2 п. 5 розділу ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація суб'єкта декларування, визначеного в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб'єкта декларування, визначеного в абз. 1 ч. 2 ст. 45 «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Аналіз наведених вище законодавчих норм свідчить про те, що припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

17.01.2019 року підприємством було видано ОСОБА_1 трудову книжку, а тому до закінчення цього дня ОСОБА_1 зобов'язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто за період з 1 січня 2019 року до 17 січня 2019 року.

Проте всупереч зазначеним положенням законодавства у термін до 17 січня 2019 року ОСОБА_1 не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 1 січня 2019 року до 17 січня 2019 року.

Судом не встановлено поважних причин, які б об'єктивно унеможливили своєчасне подання ОСОБА_1 при припиненні виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 1 січня 2019 року до 17 січня 2019 року.

Частина 1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, а також наявні у справі докази, в тому числі визнання вини ОСОБА_1, суд вважає, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП підтверджується в повному обсязі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, пом'якшуючою відповідальність обставиною суд визнає щире розкаяння, відсутність обтяжуючих обставин, тому суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо нього у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 33, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя