ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №766/5191/19 Суддя суду першої інстанції Смирнов Г.С.
Провадження № 33/819/332/19 Суддя апеляційного суду Склярська І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Склярська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяни України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює енергетиком в ТОВ «ТЕМП-ЛЮКС»,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 08.03.2019 о 09:30 керував т/з «Kia Sorento» д/н « НОМЕР_1 » на а/д Н 2323 км+500м, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк на оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 року, скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02.05.2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що в порушення вимог ст.268 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності.

Зазначає, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що справа буде розглядатися суді Корабельного району м. Херсона. Він знав, що в Херсоні немає такого суду, тому вважав, що у суді м. Одеса.

Вказує, що працівниками поліції не дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема п.6,п.7, п.2,п.8, п.9, п.11 розділу ІІ.

Так: огляд на стан сп`яніння поліцейським на місце зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів не проводився; підтвердження відмови водія від огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів відсутні; в пояснені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, останній відмовився від експертизи, а не від медичного огляду на стан сп`яніння; підписи свідків у протоколі про адміністративні правопорушення не співпадають з підписами розташованими на бланках пояснень, долучених до матеріалів та зміст пояснень не мають підтвердження відмови правопорушника від огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; відсутній в матеріалах справи бланк направлення на огляд водія, який відповідає додатку Інструкції.

Вказує на те, що в порушення ст.ст. 265-2, 266 КУпАП, поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом, автомобіль тимчасово не затримували, що також було залишено поза увагою суду.

Щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що про розгляд справи йому не було відомо, оскаржувана постанова йому не направлялась, постанову суду він отримав лише 04.07.2019 року.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону зазначений ним в апеляційній скарзі, яке йому доставлено завчасно.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, в матеріалах даної справи містяться судові повістки, які були направлені ОСОБА_1 , разом з тим вони повернуті до суду з позначкою інші причини, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (відсутній), що свідчить про неповідомлення останнього про місце та час розгляду справи як на перше судове засідання 08.04.2019 року на 10.00 годину , так і на 02.05.2019 року на 16.00 годину/а.с. 8-11/.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд адміністративної справи відбудеться 08.04.2019 року о 10.00 годині у Суді Корабельного району м. Херсона /а.с.3/.

Наведене також свідчить про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи у Херсонcькому міському суді Херсонської області.

Отже, дана справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 , який міг надати пояснення по даному адміністративному правопорушенню.

З урахуванням цього, слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й, зокрема, права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, оскільки розгляд справи відбувався без участі ОСОБА_1 , копію постанови ОСОБА_1 отримав 04.07.2019 року /а.с.17/ за його заявою та протягом десяти днів подав апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності складу адміністративного правопорушення у його діях заслуговують на увагу.

Так, суд першої інстанції, як на докази вини ОСОБА_1 посилається на протокол про адміністративне правопорушення та на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись, що зазначені докази є належними у справі виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з прецендентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

В деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії2, пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах справи наявні протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що пояснення свідка ОСОБА_2 мають його застереження, що вони ним прочитані та з його слів записані правильно. Проте відомості хто отримував ці пояснення та зачитував їх свідку, даний документ не містить. Пояснення іншого свідка, ОСОБА_3 , які записані та прийняті поліцейським ОСОБА_4 підпису свідка не містить. Крім того, викладені поліцейськими пояснення свідків мають відмінності, жодне пояснення не містить підтвердження конкретної інформації, викладеній у протоколі, що ОСОБА_1 відмовився від продуття ALCOTESTdrager.

Отже, суд не може покласти в основу обвинувачення пояснення вказаних свідків, які не були допитані в судовому засіданні і пояснення яких мають вирішальне значення по даній справі.

До матеріалів справи спеціалізованою ГРПП з обслуговування стаціонарних постів ГУНП в Одеській області при направленні матеріалів до суду не долучено відеозапис події, яка мала місце 08.03.2019 року о 9.40 годині, не наведені будь-які відомості щодо відео, фото фіксації порушення.

Крім того, матеріали справи не містять інформації щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Наведені вище факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги cуду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2019 року задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.В.Склярська