Справа №345/1959/19
Провадження № 3/345/453/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2019 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., з участю захисника адвоката Сидор Я.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , працює менеджером з комерційної діяльності в ТОВ «Полікем», громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адмінправопорушення серії ДПР18 № 052583, в якому зазначено, що ОСОБА_1 06.05.2019 р. о 02:20 год. в м. Калуші по вул. Лесі Українки, 14. Керував автомобілем марки «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками явного алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що дійсно 06.05.2019 р. посеред ночі він кермував власним транспортним засобом. Він був в тверезому стані. Зупинився в дворі біля будинку за адресою АДРЕСА_3 . В цей час до нього під`їхала патрульна машина поліції і працівник поліції сказав, що він при повороті не включив вказівник повороту. Забрали його водійське посвідчення і запропонували пройти огляд на виявлення стану сп`яніння за допомогою алкотестеру. Він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці, проте, погодився проїхати в медичний заклад. При цьому працівник поліції перепитували його декілька раз і таким чином заплутували його. Свідків, які зазначені в протоколі на місці події не було. Момент завершення розмови з працівниками поліції бачив його друг і кум ОСОБА_2 . Працівники поліції при ньому протокол не складали і не пропонували його підписувати.

Захисник вважає, що протокол про адмінправопорушення складений з порушенням вимог діючого законодавства. Свідки не були присутні при тому як ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. В протоколі не вірно вказана адреса того місця, де до ОСОБА_1 підїхали працівники поліції. Просить провадження у справі закрити.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процитована норма законодавства не містить виключень і не передбачає можливості відмовитись від законної вимоги поліцейського з будь-яких (поважних чи не поважних) причин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, згідно вказаної норми закону, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння, тому у даному випадку ОСОБА_1 правомірно відмовився від проходження огляду на місці за допомогою приладу «Драгер».

ОСОБА_1 ні під час спілкування з працівниками поліції, ні в судовому засідання не оспорював той факт, що 06.05.2019 р. він кермував транспортним засобом «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2 . Також він визнає, що відмовлявся пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер».

Однак, матеріали справи про адмінправопорушення не містять переконливих доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Так на відео, яке долучене до протоколу (а.с. 8) відображено, що ОСОБА_1 тричі дав згоду працівникам поліції проїхати з ним в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. І тільки після запевняння працівника поліції, що в медзакладі огляд буде проводитись за допомогою також приладу, який наявний у них, ОСОБА_1 сказав, що не потрібно їхати в медзаклад. Такі дії працівників поліції суд розцінює як провокативні і спрямовані на заплутування особи, відносно якої складено протокол, та змушування сказати слова, які їм вигідні. При цьому відеозапис обривається на цьому місці. Незрозумілим є небажання працівників поліції продовжити подальшу фіксацію спілкування зі ОСОБА_1 в тому числі і процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом частин другої та третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що «огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. У разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, частинами першою четвертою статті 130 КУпАП, наявність свідків є обов`язковою.

ОСОБА_1 вказує, що не бачив на місці події свідків, які зазначені в протоколі і які могли б засвідчити його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Не зафіксована наявність таких свідків і на відеозаписі, який долучено працівниками поліції до протоколу.

На виклик суду особи, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення як свідки, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не з`явились з невідомих причин. Не забезпечено явку в судове засідання таких свідків і інспектором поліції, який складав протокол про адмінправопорушення.

Долучені до протоколу так звані «пояснення» свідків (а.с. 4-5) оформлені шляхом заповнення готових бланків із наперед зазначеними ідентичним даними щодо події.

Все це приводить суд до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 не було забезпечено присутність двох свідків як того вимагає діюче законодавство.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Зазначені порушення при оформленні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ставить під сумнів правильність та законність його складання.

А тому, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_2 , оскільки, як зазначив він сам, він не був присутній під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, а бачив тільки момент завершення їхнього спілкування.

Також суд не бере до уваги усні пояснення в судовому засіданні інспектора поліції ОСОБА_5 , який складав протокол про адмінправопорушення, оскільки, його покази не можуть вважатись об`єктивними, адже він зацікавлений в результатах розгляду справи, і він не повідомив суду нічого більше, ніж зазначено в протоколі про адмінправопорушення і зафіксовано на відеодоказах, які долучено до протоколу.

Аналогічно не можна вважати об`єктивними і дані, які викладені в рапорті працівника поліції ОСОБА_6 (а.с. 6)

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, то, вважаю, що ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя