Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3951/19 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретарів Дем`янчук Н.Д., Кусковської Т.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мусевич А.І. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого

встановив:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу - 600 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень

Відповідно до постанови, 26.06.2019 о 18-25 год. ОСОБА_1 в м. Бердичеві по вул. Бистрицькій, керуючи автомобілем ГАЗ-21, д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції, поданого за допомогою спеціального звукового сигналу та включення проблискових маячків червоного та синього кольору, не зупинився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 26.06.2019 о 18-25 год. ОСОБА_1 в м. Бердичеві по вул. Львівська, 24, керував автомобілем ГАЗ-21, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незв`язна мова). Від проходження медичного освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про скасування постанови суду.

Апелянт вважає, що постанова прийнята судом з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду, викладені у ній є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що в судове засідання, яке було призначене на 18.07.2019 року він не з`явився, через сімейні обставинами, однак, суд розглянув справу у його відсутність.

Таким чином, він був позбавлений можливості отримати правову допомогу.

Пояснення свідків в протоколі про адміністративне правопорушення написані одним почерком, на спеціально заготовлених бланках, а свідків він взагалі не бачив. Протокол не був ним підписаний, йому не було вручено другий екземпляр цього протоколу.

В момент складання протоколу він лежав на землі, обличчям вниз і із завернутими руками за спину, які були в кайданках. Перед цим йому та його пасажиру працівники поліції бризнули в лице сльозогінним газом.

Лише згодом він звернувся до Бердичівської ЦМЛ та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку, який йому був наданий 27.06.2019 року о 00.50 год. він перебував у тверезому стані.

Просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мусевич А.І. на підтвердження доводів апеляційної скарги, а також пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Відповідно п. 6 розділу 2 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно п. 9 розділу 2 до Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Натомість, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 039594 від 26.06.2019 року особа, яка складала протокол вказаних вимог закону не дотрималась, а суд на це уваги не звернув.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції пояснив, що він був зупинений працівниками поліції. Без всякого попередження йому та його пасажиру бризнули у очі сльозогінним газом, витягли з машини та наділи кайданки, періодично били. Він втратив свідомість. Медичну допомогу йому не надавали. У стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Проходити медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння йому не пропонували. Повернувшись додому, прийшов до тями та звернувся до Бердичівської ЦМЛ та пройшов огляд на стан сп`яніння, відповідно до висновку був «тверезий».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він перебував в автомобілі з ОСОБА_1 . Їх зупинили працівники поліції. Без будь якого попередження та пояснення бризнули ОСОБА_1 в очі сльозогінний газ, витягли з машини на вулицю та почали бити. Йому в очі теж бризнули газом та поклали лицем до землі. В його присутності ОСОБА_1 не пропонували проходити огляд на стан сп`яніння. Коли складали протокол ніяких запитань не задавали. Поліцейські шукали свідків для засвідчення складеного протоколу, але люди які стояли поряд відмовлялись, обурювались поведінкою працівників поліції. Хто надавав пояснення він не бачив.

Свідок ОСОБА_3 зазначив, що йому на мобільний телефон зателефонував працівник поліції та попросив під`їхати та забрати машину тестя. Коли він прибув на місце то побачив, що ОСОБА_1 лежить біля свого автомобіля лицем до землі, руки застібнуті в кайданки. Ніяких дій, що могли свідчити про його непокору працівникам поліції він не вчиняв. Після того, як він написав розписку, що доставить автомобіль додому, він побіг купив води, щоб напоїти тестя, оскільки той був без свідомості. Тільки після цього йому розстебнули кайданки та посадили його біля автомобіля. З того часу як він прибув на місце події ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, не пропонували їхати до лікарні. Людям які стояли поруч пропонували бути свідками, але всі відмовлялись, копію протоколу ОСОБА_1 не вручали та він його не підписував.

Стороною захисту суду було надано відеозапис з мобільного телефону, який було знято перехожими, з якого вбачається, що ОСОБА_1 лежить на землі біля свого автомобіля, руки застебнуті у кайданки. Жодних дій щодо непокори працівникам поліції ОСОБА_1 не вчиняє, працівники поліції розганяють людей які проходять по вулиці, намагаються заборонити зйомку на відеокамеру мобільного телефону.

Суд апеляційної інстанції вживав заходів для перевірити доводів апеляційної скарги щодо незаконності застосування до ОСОБА_1 спеціальних засобів та заходів фізичного впливу з боку працівників поліції, а саме витребовував запис з нагрудної камери поліцейського, запитував інформацію щодо застосування до ОСОБА_1 працівниками поліції заходів фізичного впливу, викликав для дачі пояснень працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , свідків, пояснення яких долучені до матеріалів справи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , доручав проведення службової перевірки.

Однак, відповідно до листа, який надійшов на адресу апеляційного суду з Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області за № 5360/203/07-2019 від 08.10.2019 року протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП щодо ОСОБА_1 не складався, відеозапис з нагрудної камери поліцейського не зберігся, заходи фізичного впливу та спецзасоби не застосовувались.

Суд апеляційної інстанції намагався перевірити обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду шляхом виклику працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак працівники поліції будучи повідомлені належним чином про час та дату судового засідання самоусунулись від явки до суду.

Також, апеляційним судом двічі викликались до суду особи, письмові пояснення яких щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння містяться в матеріалах справи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , однак ці особи, також до апеляційного суду не з`явились, що перешкодило суду безпосередньо перевірити належність та допустимість цих доказів.

Натомість вказані письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 викликають обґрунтовані сумніви, оскільки прізвища цих свідків не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а їх пояснення не є вільними так як вони виконанні на завчасно заготовлених працівниками поліції бланках з роздрукованим змістом об`єктивної сторони правопорушення.

Не є належними та допустимими доказами на думку апеляційного суду і протоколи про адміністративні правопорушення складені за ст. ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , оскільки інформації зазначена у них не підтверджується іншими матеріалами справи.

Крім того, суд не може покласти в обґрунтування своїх висновків докази, які здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами.

Європейський суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що тягар доведення жорстокого поводження з людиною, а саме про це вказує апелянт, покладається на державу, а не на заявника.

У рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» (Ushakov and Ushakova v. Ukraine) від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12 (п. 78), Суд вказав, що тягар доведення у випадку ствердження порушення позитивного обов`язку за ст. 3 ЄКПЛ лягає на державу, а при оцінці доказів він керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (англ. beyond reasonable doubt).

ОСОБА_1 , вказував про жорстоке поводження, ці обставини підтвердили свідки захисту, а відеозапис зроблений на мобільний телефон підтвердив застосування до нього заходів фізичного впливу та спецзасобів.

Проте, керівник підрозділу поліції надав суду очевидно протилежну інформацію про те, що до ОСОБА_1 заходи фізичного впливу та спецзасоби не застосовувались, а орган, якому суд доручав проведення перевірки законності дій працівників поліції та надавав достатній час (35 днів) вказівку суду не виконав та жодної інформації суду не надав.(а.с. 57, 61, 67, 68)

Матеріали справи не містять інформації про вчинення ОСОБА_1 непокори працівникам поліції, протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП щодо нього не складався. (а.с.57)

За таких обставин суд не може покласти в обґрунтування свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення складені за ст. ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки твердження апелянта про жорстоке поводження не були спростовані, у зв`язку з чим ці докази є недопустимими.

В матеріалах справи відсутні інші докази того, що ОСОБА_1 не зупинився на вимогу працівників поліції та ухилився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, з висновку Бердичівськогої ЦМЛ щодо результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння № 95 від 27.06.2019 року ОСОБА_1 в 00.50 год. 27.09.2019 р. перебував у «тверезому» стані.

За таких обставин, коли у справі відсутні належні та допустимі докази, які б переконливо свідчили, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук