Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/164/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Олексієнко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький за участю захисника ОСОБА_3, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2019 року, якою

ОСОБА_4, (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.06.2018 року ОСОБА_4 визнаний винним за те, що він 04.04.2018 року о 18 год. 15 хв. в м. Кропивницькому по вул. Соборній, біля буд. №36, керував транспортним засобом BMW 530d, номерний знак FSV16942, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляції ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить поновити строк на оскарження судового рішення, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що копію рішення не отримував взагалі, вона була отримана захисником 01.04.2019 року. Вказує, що у протоколі вказано, що особу встановлено на підставі посвідчення водія, що суперечить іншій постанові складеній в той же день за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Вказує, що в такому разі працівники поліції повинні були його затримати на 3 год. для встановлення особи, заблокувати авто та відсторонити від керування. Вказує, що протокол має складатись тільки в разі водія від проходження огляд в закладі охорони здоровя, а поліцейський йому такого не пропонував, також про це не має згадки в показах свідків. В матеріалах справи відсутні докази, що поліцейським було запропоновано пройти йому огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, що він взагалі це пропонував такий огляд в присутності двох свідків та відсутні докази пропозиції проходження огляду в закладі охорони здоровя та відсутні докази, що водій відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків. Матеріали провадження складені з порушенням вимог законодавства, тому постанова підлягає скасуванню та закриттю провадження у справі.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 не був присутнім під час винесення постанові по справі в суді першої інстанції, тому десятиденний строк на оскарження постанови, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід рахувати з моменту отримання її копії, тобто з 01 квітня 2019 року. Суд вважає за необхідне прийняти подану ОСОБА_4. апеляційну скаргу до розгляду, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд першої інстанції використав процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи через надсилання на адресу місця проживання, зазначену ОСОБА_4 в протоколі, а тому право на захист ОСОБА_4 суд вважає не порушено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №051084 від 04.04.2018 року (а.с.1), поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.с.3), поясненнями свідка ОСОБА_7 (а.с.4), відеозаписом пригоди (а.с.9), з якої вбачається, що ОСОБА_4 відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, а також свідки підтвердили керування останнім транспортним засобом.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають обєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий судом першої інстанції.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши обєктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, ст.130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відмова ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №051084 від 04.04.2018 року (а.с.1), поясненнях свідка ОСОБА_6 (а.с.3), поясненнях свідка ОСОБА_7 (а.с.4), відеозаписі пригоди від 04.04.2018 року (а.с.9)

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №051084 від 04.04.2018 року (а.с.1) зазначені свідки відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а тому даний протокол є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 стверджується, що 04.04.2018 року близько 18 год. 15 хв. невідома їм особа виїхала на тротуар біля перехрестя вул. Соборної та Комарова та ледь не вчинив наїзд на них, виражався щодо них нецензурною лайкою. Водій рухався на автомобілі BMW 530d д.н.з. FSU 16942. Після зупинки водій вийшов з авто та знов почав лаятись на них, водій був в стані алкогольного спяніння з наявними ознаками: нестійка ході, запах з порожнини рота та почервоніння обличчя.

З матеріалів відеозапису від 04.04.2018 року з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що за викликом свідків на місце пригоди прибув патруль поліції. Свідками було зазначено, що дана особа, а саме ОСОБА_4 на своєму автомобілі заїхала на тротуар та рухалась по ньому аж до середини вулиці та мало їх не збила, виражався щодо них нецензурною лайкою. Працівники поліції звернулись до ОСОБА_4 з проханням надати водійське посвідчення чи паспорт особи, на що він спочатку відмовився в категоричній формі, але згодом надав посвідчення з надписом «truck driver» на якому присутні його фотографія та анкетні дані, щодо надання водійського посвідчення ОСОБА_4 зазначив, що воно знаходиться у його дружини та принести вона його не може, оскільки вона зайнята. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_4 пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестеру, на що він відмовився, тоді працівниками поліції було запропоновано останньому проїхати до наркодиспансеру (дослівно: «на 2Б»), на що він також відмовився в присутності двох свідків. Надалі ОСОБА_4 було запропоновано підписати протокол про адміністративне правопорушення, на що також послідувала його відмова та також він відмовився від отримання копії протоколу. ОСОБА_4 було повідомлено, що відносно нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та за керування без водійських прав.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

Доводи апелянта, що автомобілем він не керував є безпідставними та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування постанови суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено. Крім того, як вказувалося вище відносно апелянта складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом під час судового засідання надано не було.

Інші доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та повністю спростовуються матеріалами відеозапису.

Посилання особи, що притягується до адміністративної відповідальності на не відсторонення його від керування транспортним засобом, також не спростовує висновків суду про порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.9А ПДР України, виходячи з наступних обставин.

Частиною 1 статті 266 КУпАП встановлено, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, якою встановлено порядок оформлення адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, не містить вимог про обов'язкове долучення до матеріалів справи відомостей про відсторонення водія від управлення транспортним засобом.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи даних щодо відсторонення ОСОБА_4 від керування транспортним засобом, не спростовує встановленого судом першої інстанції факту відмови останнього від огляду на стан алкогольного сп'яніння, який ґрунтується на досліджених належних та допустимих доказах.

Дії поліцейського по складанню протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та нормам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не оспорювалися ОСОБА_4 в порядку ст. 267 КУпАП.

Враховуючи наведене, суддею місцевого суду було повно та обєктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2018 року щодо ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровоград від 11 червня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2