Провадження № 3/201/4603/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в АТ «Приватбанк», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 , відповідно до якого остання 25 липня 2018 року о 08 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Лексус», н/з НОМЕР_1 , під час виїзду на дорогу з прилеглої території в районі буд. № 32 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, не надала переваги у русі перед проїзною частиною по якій рухався автомобіль «Крайслер», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який слідував зліва направо по напрямку руху водія ОСОБА_2 , внаслідок чого між останніми відбулось зіткнення. Після цього автомобілі «Лексус» та «Крайслер» продовжили некерований рух та зіткнулись з автомобілем «Джилі», н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який слідував назустріч по вул. Набережна Перемоги. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала сама правопорушниця та її пасажир ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що при виїзді на дорогу з прилеглої території біля відділення АТ «Приватбанк» по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі вона зупинилась перед проїзної частиною для того щоб оцінити дорожню ситуацію. Як вона зрозуміла, справа від неї транспортні засоби зупинились на червоний сигнал світлофора, оскільки загорівся зелений сигнал пішохідного світлофора, а зліва від неї транспорт знаходився досить далеко, зокрема, на відстані більше ніж 100 м., де, в районі бізнес центру «Куб», вона побачила тролейбус та ще якийсь автомобіль темного кольору, який хоча і рухався дуже швидко, однак вона вважала, що останній знизить швидкість та зупиниться на червоний сигнал світлофора, у зв`язку з чим нею було вирішено почати перетинати проїзну частину в напрямку центру міста, повертаючи ліворуч, однак, на жаль, вона не встигла цього зробити та відбулось зіткнення з автомобілем «Крайслер», водій якого рухався зі швидкістю приблизно 100 км/год, що на її думку стало причиною ДТП. При перетинанні дороги вона рухалась перпендикулярно та відновлювала швидкість, у зв`язку з чим рухалась досить повільно.

Водій ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що він рухався зі сторони центру міста в напрямку ж/м Перемоги по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі в крайній лівій смузі для руху. В районі інституту фізкультури він зупинився на червоний світлофор, після чого відновив рух на зелений сигнал та почав рухатись прямо в напрямку бізнес центру «Куб». Оскільки попереду, в районі парковки біля АТ «Приватбанк», він побачив, що змінюється сигнал світлофора на червоний, то не став додавати швидкості та продовжив рухатись прямо на швидкості десь до 60 км/год, хоча і казав раніше, на стадії розслідування, що можливо слідував на швидкості близько 70 км/год. Потім, при наближенні до вказаного світлофорного об`єкту, на ньому загорівся зелений сигнал, після чого пройшло від двох до чотирьох секунд та відбулось зіткнення по дотичній з водійськими дверима автомобіля «Лексус», водій якого виїжджала на дорогу з парковки АТ «Приватбанк». При цьому автомобіль «Лексус» він побачив лише в безпосередні близькості від себе, а саме десь за пару метрів, оскільки йому справа затуляв огляд інший транспортний засіб, на кшталт тролейбусу, зрівнявшись або трохи випередивши який, йому відкрився огляд зі сторони, з якої до нього наближався автомобіль «Лексус», водій якого намагався зрізати кут та рухався навскіс по дорозі. Після зіткнення він намагався надати допомогу водію автомобіля «Лексус», яка була непритомна, а також допоміг вибратись з автомобіля постраждалому пасажиру.

Водій ОСОБА_4 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що він рухався назустріч іншим учасниками ДТП та зупинився перед світлофором у другій смузі справа від краю проїзної частини. В той момент коли загорівся для нього зелений світлофор, він розпочав рух та проїхав десь до 4 метрів, після чого почув гучний звук удару, у зв`язку з чим зменшив швидкість та побачив як на нього рухаються два автомобілі, що потрапили у ДТП між собою. Скільки пройшло часу з моменту ввімкнення зеленого світлофора до моменту зіткнення, він з точністю сказати не може, можливо від 1 до 4 с.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: постановою про закриття кримінального провадження від 24 липня 2019 року, відповідно до якої після встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди зазначених вище, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001740 від 25 липня 2018 року, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25 липня 2018 року зі схемою до нього, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулось в той час, коли водій ОСОБА_2 виїжджала з прилеглої території на дорогу по якій вже рухався інший водій ОСОБА_3 , якому правопорушниця не надала переваги у русі, що і стало причиною їх зіткнення між собою, після чого автомобілі «Лексус» та «Крайслер» продовжили некерований рух в напрямку зустрічної частини дороги, де відбулось зіткнення з автомобілем «Джилі», водій якого, ОСОБА_4 , рухався назустріч, також у протоколі огляду зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; медичними довідками про стан здоров`я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ; висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 5/10.4/1040 від 22 січня 2019 року, згідно якої були встановлені поздовжні осі транспортних засобів «Лексус» та «Крайслер» в момент їх зіткнення між собою, які розташовувались під кутом рівним 130-150°; протоколом слідчого експерименту від 05 квітня 2019 року, який було проведено з метою перевірки показів водія ОСОБА_3 ; поясненнями водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

В протоколі огляду місця ДТП та на фотографіях доданих до справи зафіксовано, що у автомобіля «Лексус» пошкоджено переважно передню частину з лівого боку, а у автомобіля «Крайслер» пошкоджено передню частину, зокрема бампер, що вказує на той факт, що напрямки руху вказаних автомобілів перетинались між собою, а тому, аналізуючи механічні пошкодження на вказаних транспортних засобах та враховуючи їх попередню траєкторію слідування, можна прийти до висновку щодо механізму їх зіткнення між собою, зокрема контактування (взаємодія) зазначених частин автомобілів вказує на ті обставини, що зіткнення відбулось в той час коли водій ОСОБА_2 виїжджала з прилеглої території на проїзну частину навскіс перетинаючи її, а інший водій ОСОБА_3 рухався прямо по даній дорозі, не змінюючи свого напрямку, у зв`язку з чим на його автомобілі було пошкоджено передню частину.

При цьому, аргументи захисника та його підзахисної ОСОБА_2 щодо того, що інший водій ОСОБА_3 мав можливість завчасно зупинитись для того щоб уникнути зіткнення, суд не перевіряє на спроможність в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_2 та встановлення в її діях порушень правил дорожнього руху. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_3 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії його руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній рухався прямо в напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водій ОСОБА_2 стала перетинати траєкторію руху попереднього водія, у зв`язку з чим останньому було створено аварійну ситуацію, після чого між ними відбулось зіткнення.

В даній дорожній ситуації від дій ОСОБА_3 нічого не залежало, оскільки правила дорожнього руху розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями, а отже останній міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інший водій ОСОБА_2 також виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені їй у провину складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 10.2 Правил дорожнього руху України, в разі чого не відбулось би зіткнення між собою транспортних засобів «Лексус» та «Крайслер».

Крім того, висловлювання правопорушниці з приводу того, що водій ОСОБА_3 рухався на великій швидкості, що, на її думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самою правопорушницею або трактуватись нею у вигідну для неї сторону. Вказані ОСОБА_2 фактичні обставини могли бути сприйняті нею з суб`єктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально.

Висновок судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/426 від 27 травня 2019 року не можна вважати прийнятним, оскільки при розрахунках зроблених експертом були взяті помилкові показники допустимої швидкості у населених пунктах 60 км/год, в той час коли згідно положень п. 12.4 Правил дорожнього руху, дійсних на момент настання пригоди, така швидкість повинна була бути не більше 50 км/год, що в свою чергу впливало на об`єктивність та достовірність відповідних висновків, які таким чином не можна вважати належними.

Долучені до матеріалів справи за клопотанням представника потерпілого ОСОБА_3 письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки останні не були допитані безпосередньо у судовому засіданні, про це не клопотали сторони провадження, а тому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не приводить їх показання. До того ж необхідно звернути увагу, що в поясненнях даних осіб переважно викладена лише їх власна думка щодо причин цього ДТП, разом з цим останніми не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано його наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити. Вказані особи хоча і були опитані відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак останні не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань суду, у зв`язку з чим такі пояснення не можуть вважатися, в розумінні ст.ст. 251, 272 КУпАП, процесуальним джерелом доказу у провадженні в якому останні не викликались як свідки.

Також слід вважати таким, що не ґрунтується на вимогах закону клопотання сторони захисту щодо необхідно повернення для дооформлення цього протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв`язку з оскарження постанови про закриття кримінального провадження в апеляційному порядку після її залишення без змін ухвалою слідчого судді суду першої інстанції, оскільки вказані обставини не перешкоджають подальшому провадженню в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 247 КУпАП.

Клопотання захисника про необхідність отримання додаткових доказів та дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, суд вважає недоцільними, оскільки в спеціальних знаннях експерта немає необхідності, у зв`язку з наявністю в матеріалах адміністративної справи достатньої кількості інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_2 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Крайслер», після чого автомобілі «Лексус» та «Крайслер» продовжили некерований рух та зіткнулись з автомобілем «Джилі».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, як випливає з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2 скоїла правопорушення 25 липня 2018 року, після чого 24 липня 2019 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження. Отже, на момент розгляду справи 21 листопада 2019 року, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП місячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня винесення зазначеної постанови минув, в зв`язку з чим у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п.7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_9 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України провадженням закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко