Справа № 236/669/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевська І. В., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився м. Донецьк, громадянина України, який обіймає посаду директора регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», мешкає за адресою: с. Щурове м. Лиман, Щуровський, 1/123,

за п.п. 6,7 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

20.02.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області від Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях надійшли матеріали адміністративного правопорушення за ознаками п.п. 6,7 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП відносно директора регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_1

Згідно з матеріалами про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця»), не здійснив належного контролю за забезпеченням охорони державної таємниці в РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», що призвело до провадження вказаною філією діяльності, повязаної з державною таємницею, без отримання в установленому порядку спеціального дозволу на провадження такої діяльності.

Зокрема, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця»,змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця». На виконання постанови Уряду Правлінням «Укрзалізниці» ухвалено рішення (протокол від 04.12.2018 № Ц-64/91) про перейменування Регіональній філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на Регіональну філію «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Також Правлінням АТ «Укрзалізниця» 04.12.2018 було затверджено Положення про РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця». Згідно з цим Положенням предметом діяльності РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» є, в тому числі, провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, організація та забезпечення безпеки спеціальних видів звязку, розроблення та здійснення заходів з мобілізаційної підготовки та цивільного захисту.

Для виконання таких завдань РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» в порядку ст. 20 Закону України «Про державну таємницю» Управлінням СБУ в Донецькій області надано спеціальний дозвіл на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, ДН 1-2017-46 від 12.06.2017, строк дії такого дозволу до 10.06.2019.

Відповідно до п. 21 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, переоформлення спеціального дозволу має здійснюватись, зокрема, у разі реорганізації, зміни найменування, місцезнаходження або організаційно-правової форми підприємства, установи, організації.

Про зміни у найменуванні АТ «Укрзалізниця» було проінформовано керівництво РФ «Донецька залізниця» 10.12.2018.

Однак, як було встановлено комісією регіонального органу СБУ під час тематичної перевірки стану охорони державної таємниці (05.02.2019 - 11.02.2019), заявка на переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, керівництвом РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» була направлена до Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях лише 22.01.2019.

При цьому з часу перейменування Філії надходили секретні документи 11.12.2018 року № 1/404ов, 1/406т, 22.01.2019 року № 1/15ов, 1/23т, 1/24т, 1/25т. Відтак, за твердженням уповноважених службових осіб регіонального органу СБУ, з 07.12.2018 РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» провадила діяльність, повязану з державною таємницею, без отримання в установленому порядку спеціального на це дозволу, що є порушенням вимог ст. 20 Закону України «Про державну таємницю».

Згідно із приписами розділу 5 Положення про РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» директор філії зобовязаний забезпечувати охорону державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності, здійснювати постійний контроль за її станом, несе персональну відповідальність за збереження державної таємниці та забезпечення режиму секретності.

Службовими особами регіонального органу СБУ діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за пунктами 6,7 частини 1 статті 212-2 КУпАП

Протокол № 5 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені п.п. 6,7 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 складено 12.02.2019 головним спеціалістом (з дислокацією у м. Словянську Донецької області) відділу охорони державної таємниці 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях, підполковником ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав, пояснив, що з 26.04.2017 він обіймає посаду директора РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». 11.05.2017 ним були підписані зобовязання громадянина України у звязку із доступом до державної таємниці, та він зобовязався виконувати вимоги режиму секретності, додержуватись інших вимог законодавства про державну таємницю. 12.06.2017 РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» було надано спеціальний дозвіл на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, строк дії дозволу до 10.06.2019.

04.12.2018 відповідно до рішення Правління «Укрзалізниця» Регіональна філія «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» була перейменована на Регіональну філію «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», та затверджено Положення про РФ «Донецька залізниця». 10.12.2018 про зміни у найменуванні АТ «Укрзалізниця» було проінформовано керівництво РФ «Донецька залізниця».

Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях не передбачає термін (строк), впродовж якого відповідним субєктом має бути подана заявка на переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею. Для оформлення зазначеної заявки необхідно зібрати, оформити певний пакет документів.

17.01.2019 РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця», у зв*язку із зміною найменування підприємства, надіслала до ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях заявку стосовно переоформлення дозволу з відповідним пакетом документів.

25.03.2019 РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» отримала новий дозвіл на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею.

Комісією ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях в період з 05.02. по 11.02.2019 здійснювалась перевірка стану охорони державної таємниці. 20.02.2019 до РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» надійшов акт перевірки від 15.02.2019.

Крім того, ОСОБА_1 повідомив що в період з 22.12.2018 по 01.02.2019 перебував на лікарняному.

Захисник ОСОБА_3 під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення позицію ОСОБА_1 підтримала, просила закрити адміністративну справу, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 212-2 ч.1 п.6, п.7 КУпАП.

Суддя, зясувавши позицію у справі присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Нормами ст. 62 Конституції України визначено основоположні засади презумпції невинуватості. Зокрема, обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Нормами п.2 ст.6 згаданої Конвенції передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

Зокрема, "обвинувачення" відповідно до положень статті 6 параграфа 1 може бути визначено як "офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин", визначення, яке також відповідає критерію, що "ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась" (рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

Також у рішенні від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, Суд зазначив, що поняття "обвинувачення" має "автономне" значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як "офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин", визначення, яке також відповідає поняттю "впливу важливі наслідки для стану підозрюваного".

У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в пункті 1 статті 6 вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не повязує термін обвинувачення із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового слідства. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

Враховуючи, що національним законодавством України порушення законодавства про державну таємницю розглядається як делікт - ст. 212-2 КУпАП, вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою негативні наслідки для посадової особи у сфері трудових відносин, суддя у цьому випадку розглядає процедуру складання службовими особами регіонального органу СБУ щодо ОСОБА_1 протоколу у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, ОСОБА_1 мають бути гарантовані права, передбачені п.2 ст. 6 Конвенції.

Виходячи із чинного в Україні принципу презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України), службовими особами регіонального органу СБУ має бути доведено факти порушення ОСОБА_1 законодавства про державну таємницю, наявність у діянні ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, передбачан6их ст. 212-2 КУпАП.

Норми ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Обєктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Обєктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв'язок між діянням та його наслідками.

Зі змісту протоколу № 5 від 12.09.2019 у справі про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 вбачається, що службові особи органу СБУ кваліфікують діяння зазначеної особи за п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП (невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці) та за п.7 ч.1 ст. 212-2 КУпАП (провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, без отримання в установленому порядку спеціального дозволу на провадження такої діяльності, а також розміщення державних замовлень на виконання робіт, доведення мобілізаційних завдань, пов'язаних з державною таємницею, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, яким не надано спеціального дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею).

Діяння, описане у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення, характеризується ознаками як бездіяльності (п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП), так і дії (п.7 ч.1 ст. 212-2 КУпАП).

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП субєктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Субєкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального субєкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб'єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).

Як встановлено під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на підставі наказу Голови Правління ПАТ «Укрзалізниця» від 26.04.2017 № 1065/ос обіймає посаду директора РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (а.с.40).

11.05.2017 ОСОБА_1 підписав зобовязання громадянина України у звязку із доступом до державної таємниці (а.с.41), зобовязався виконувати вимоги режиму секретності, додержуватись інших вимог законодавства про державну таємницю.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Українська залізниця».

На виконання постанови Уряду Правлінням «Укрзалізниці» ухвалено рішення (протокол від 04.12.2018 № Ц-64/91) про перейменування Регіональній філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на Регіональну філію «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»(а.с.10).

Також Правлінням АТ «Укрзалізниця» 04.12.2018 було затверджено Положення про РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця». Згідно з цим Положенням предметом діяльності РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» є, в тому числі, провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, організація та забезпечення безпеки спеціальних видів звязку, розроблення та здійснення заходів з мобілізаційної підготовки та цивільного захисту (а.с.11-39).

Про зміни у найменуванні АТ «Укрзалізниця» було поінформовано керівництво РФ «Донецька залізниця» 10.12.2018 року (а.с.8-9).

Управлінням СБУ в Донецькій області надано РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» спеціальний дозвіл на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, ДН 1-2017-46 від 12.06.2017, строк дії такого дозволу до 10.06.2019 року.

Відповідно до п. 21 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, переоформлення спеціального дозволу має здійснюватись, зокрема, у разі реорганізації, зміни найменування, місцезнаходження або організаційно-правової форми підприємства, установи, організації.

Комісією регіонального органу СБУ під час тематичної перевірки стану охорони державної таємниці (в період з 05.02.2019 по 11.02.2019) встановлено, що заявка на переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, керівництвом РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» була направлена до Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях лише 22.01.2019.

Оцінюючи діяння ОСОБА_1 на предмет наявності чи відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених п.6, п.7 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, суддя звертає увагу на такі обставини.

Згідно із приписами розділу 5 Положення про РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 як директор філії зобовязаний забезпечувати охорону державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності, здійснювати постійний контроль за її станом, несе персональну відповідальність за збереження державної таємниці та забезпечення режиму секретності.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» вбачається здійснення перейменування зазначеної юридичної особи публічного права та її відповідних структурних підрозділів (філій).

Як зазначено в службовому листі АТ «Укрзалізниця» від 10.12.2018 вих. № ЦЮ-08/1917, найменування Публічне Акціонерне товариство «Укрзалізниця» було змінено на Акціонерне товариство «Укрзалізниця».

Згідно зі ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми (ч.1 ст. 108 ЦК України).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є перетворенням такого товариства (тобто не є зміною організаційно-правової форми).

Таким чином, наслідками ухвалення Кабінетом Міністрів України постанови від 31.10.2018 № 938, наслідками прийняття Правлінням «Укрзалізниці» рішення від 04.12.2018 № Ц-64/91 не були реорганізація чи ліквідація згаданої юридичної особи публічного права. Всі укладені правочини, стороною яких було ПАТ «Укрзалізниця» залишились дійсними і чинними, зміна назви товариства не потягла за собою припинення чи зміни прав та обовязків сторін за укладеними правочинами.

За твердженням представників СБУ РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» одержано спеціальний дозвіл на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, ДН 1-2017-46 від 12.06.2017, строк дії такого дозволу до 10.06.2019.

Отже, з урахуванням відсутності у юридичної особи процедури реорганізації чи ліквідації, розпорядник інформації, котра містить державну таємницю, не змінився, умови збереження такої інформації, персональний склад працівників юридичної особи, відповідальних за роботу з державною таємницею, також залишились без змін.

Учасниками справи не заперечується той факт, що посадові особи РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» вжили заходів стосовно переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею.

Слід зауважити, що Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, не містить вказівки на тривалість строку, впродовж якого відповідним субєктом має бути подана заявка на переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею.

Ця обставина дозволяє судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення застосувати опрацьоване у практиці Європейського суду з прав людини поняття «розумного строку» (справи «Войтенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2004 ), «Паскал проти України» (рішення ЄСПЛ від 15.09.2011), «Буров проти України» (рішення ЄСПЛ від17.03.2011), «Коробов проти України» (рішення ЄСПЛ від 21.07.2012), «Іззетов проти України» (рішення ЄСПЛ від 15.09.2011), «Тодоров проти України» (рішення ЄСПЛ від12.01.2012), «Балицький проти України» (рішення ЄСПЛ від 03.11.2011 року)).

Загалом у практиці Суду розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання дій та прийняття рішень.

Згідно з інформаційним листом начальника СП «Перший відділ» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 від 02.05.2019 № 95 нт, заявка щодо переоформлення дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, з відповідним пакетом документів була направлена до органу СБУ 17.01.2019, а 25.03.2019 філія «Укрзалізниці» отримала новий дозвіл на провадження зазначеної діяльності від 25.02.2019 № ДН1-2019-5, зі строком дії до 10.06.2020 (а.с.66).

ОСОБА_1 надав до суду копії листків непрацездатності, згідно з якими він перебував на лікарняному в період з 22.12.2018 по 30.12.2018, з 02.01.1019 по 17.01.2019, з 18.01.2019 по 25.01.2019, з 26.01.2019 по 01.02.2019 (а.с. 59-64).

За таких обставин (відсутність безпосереднього керівника з поважних причин на роботі впродовж тривалого часу, створення у складі філії «Укрзалізниці» режимно-секретного органу, необхідність режимно секретного органу підготувати пакет документів для переоформлення дозволу) направлення РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» заявки на переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, 17.01.2019 року є вчиненим впродовж «розумного строку» і не може бути оцінено судом як протиправна бездіяльність.

Заявка на переоформлення спеціального дозволу на провадження діяльності, повязаної з державною таємницею, керівництвом РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» була направлена до Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях 17.01.2019, тобто під час перебування директора ОСОБА_1 на лікарняному. При цьому органом СБУ на стадії підготовки матеріалів у справі про адміністративне правопорушення не було зясовано зовсім факту покладення на період непрацездатності директора філії виконання обовязків цієї посадової особи на іншого працівника.

У звязку з цим суддя звертає увагу на норми ст. 21 Закону України «Про державну таємницю», згідно з якими на підприємствах, в установах і організаціях, що провадять діяльність, пов'язану з державною таємницею, з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи (РСО).

Завданнями РСО є, зокрема, своєчасне розроблення та реалізація разом з іншими структурними підрозділами підприємств, установ і організацій заходів, що забезпечують охорону державної таємниці, здійснення контролю за станом режиму секретності на підприємствах, в установах і організаціях та на підпорядкованих їм об'єктах.

З матеріалів справи вбачається, що у РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» функції РСО покладено на структурний підрозділ «Перший відділ» (а.с. 97-103). Однак органом СБУ під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення не була зясована наявність чи відсутність вини службових осіб структурного підрозділу «Перший відділ» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» у виявлених під час перевірки порушеннях законодавства про державну таємницю, натомість одразу зроблено висновок про наявність вини ОСОБА_1 як керівника філії «Укрзалізниці».

Викладені обставини свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених пунктами 6,7 ч.1 ст.212-2 КУпАП, і відповідно, про відсутність у його діянні складу адміністративних правопорушень, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно нього. У зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, за змістом повідомлення начальника СП «Перший відділ» РФ «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 від 02.05.2019 № 95 нт, перевірка стану охорони державної таємниці у філії «Укрзалізниці» здійснювалась комісією органу СБУ в період з 05.02.2019 по 11.02.2019, за результатами перевірки співробітниками СБУ складено акт 15.02.2019, котрий підписано та надано для ознайомлення до філії «Укрзалізниці» 20.02.2019 (а.с. 66).

Отже, процесуальне рішення про складання відносно ОСОБА_1 протоколу від 12.02.2019 у справі про адміністративні правопорушення, кваліфіковані пунктами 6,7 ч.1 ст.212-2 КУпАП, було прийнято органом СБУ передчасно, ще до отримання офіційних результатів перевірки стану додержання законодавства про державну таємницю.

Передчасність прийняття відповідного процесуального рішення завадила органу СБУ при складанні протоколу чітко відмежувати протиправну бездіяльність особи від протиправних дій, вказати, яка саме частина обєктивної сторони можливого правопорушення має кваліфікуватись за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, а яка за п.7 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

У рішенні у справі «Маточча проти Італії» (Mattoccia v. Italy) від 25.07.2000, заява № 23969/94, Європейський суд з прав людини зауважив: «Обвинувачений … має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів…».

Наведені у протоколі формулювання відносно обєктивної сторони інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень є неконкретними, що зумовлює критичну оцінку суддею матеріалів про адміністративні правопорушення як таких, що порушують гарантоване Конституцією та міжнародно-правовими документами субєктивне право особи на захист від висунутого обвинувачення, тому такі матеріали не можуть бути покладені в основу висновку про вину особи у скоєнні відповідних правопорушень.

Керуючись ст. 245,246,247, 283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених пунктами 6, 7 ч.1 ст.212-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Постанова судді набирає законної сили після спливу визначеного законом строку на її апеляційне оскарження.

Суддя -