Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління проти дії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2019.

Цією постановою провадження уадміністративній справі щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, Миколаївського району, с. Радсад, мешканця АДРЕСА_1 , керівника та декларанта ТОВ "ІНТАЙМБУД" (Україна 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон буд. 9 літера А, офіс 369) - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Цією ж постановою товари вилучені, відповідно до протоколу про порушення митних правил №3586/3050/19 від 01.08.2019 повернуто ОСОБА_2 або його представнику для здійснення митних формальностей.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 3586/30500/19 від 01.08.2019 вбачається, що 29.07.2019 в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» декларантом ТОВ "ІНТАЙМБУД" ОСОБА_2 , згідно відомостей зазначених в графі 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці ДФС шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ від 29.07.2019 № UA 305200/2019/037427 та документи, а саме: CMR № 001757 від 26.07.2019, карнет ТІRSX.83234594 від 26.07.2019, інвойс № DFY2019-005 від 19.07.2019 на товари, які надійшли від іноземної фірми «GFKLTD» (NO. 3305, ARMADATWR 2, PLOT-NOJLT -PH2 - P2A, POBOX 128068 НОМЕР_1 ) на адресу ТОВ "ІНТАЙМБУД" (Україна 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон буд. 9 літера А, офіс 369) в транспортному засобі р.н.з. BX НОМЕР_2 BX НОМЕР_3 .

По вищевказаній МД в графі 31 задекларовані 14 товарів.

В ході здійснення митного контролю був проведений повний митний огляд з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям зазначених в МД ІМ40 ДЕ №UA305200/2019/037427 від 29.07.2019.

-2-

В результаті митного огляду виявлено невідповідність задекларованого товару, зокрема, частина товару №18 - "підсвітка номера" код УКТЗЕД НОМЕР_4 у кількості 520 штук, фактично наявний товар "радіатор пічки" код у кількості 520 штук.

Інший товар відповідає відомостям заявленим в товаросупровідних документах та у митній декларації ІМ40 ДЕ №UA305200/2019/037427 від 29.07.2019.

Згідно п.8 ст.4 МК України, декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

У відповідності до п.43 ст.4 МК України посадові особи підприємств керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 266 МК України „Обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи: Декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; ч.2. Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Однак, декларант ТОВ "ІНТАЙМБУД" ОСОБА_2 не скористався правом з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності відомостям, зазначених у товаросупровідних документах та уникнення помилок і подання неточних відомостей про товар у митній декларації.

На думку митного органу, що склав протокол про порушення митних правил, ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості, вартості, та коду УКТЗЕД товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, за що передбачена відповідальність за ст.472 МК України.

Закриваючи провадження в справі щодо ОСОБА_2 , суд першої інстанції встановив, що електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ №UA305200/2019/037427, яка надійшла до митного поста складена ОСОБА_2 на підставі наданих йому підприємством постачальником документів, а саме: CMR № 001757 від 26.07.2019, карнет ТІRSX.83234594 від 26.07.2019, інвойс № DFY2019-005 від 19.07.2019 на товар «запасні частини для автомобілів», тобто на момент заповнення митної декларації і подання її митному органу ОСОБА_2 не була відома помилкова інформація про опис товару, що були поставлені компанією. Також судом констатовано, що у протоколі про порушення митних правил № 3586/30500/19 від 01. 08. 2019 декларанту ОСОБА_2 фактично інкримінується складання та подання до Закарпатській митниці ДФС електронної митної декларації ІМ40 ДЕ №UA305200/2019/037427, в яку він вніс неточні відомості на підставі товаросупровідних документів, які отримав від фірми «GFKLTD» (NO. 3305, ARMADATWR 2, PLOT-NOJLT -PH2 - P2A, POBOX 128068 НОМЕР_1 ). При цьому, складання або внесення неточних відомостей до зазначених товаросупровідних документів ОСОБА_2 не інкримінувалося. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 про помилку допущену його партнерами йому не було відомо, що свідчить про те, що на момент заповнення електронної митної декларації, ОСОБА_2 була достовірно відома лише інформація про товар, який підтверджувався відповідними документами постачальника (відправника). Також судом першої інстанції зазначено, що ч. 2 ст. 266 МК України є дискреційною (необов`язковою) нормою закону і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобов`язаний здійснювати фізичний огляд товару, із чого

-3-

слідує, що на ОСОБА_2 не було покладено обов`язку здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, відтак не здійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено в вину ОСОБА_2 .. Крім того, на думку суду факт декларування ОСОБА_2 ввезеного на митну територію України товару, беззаперечно виключає наявність в його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Також судом першої інстанції враховано, що правила ст. 268 МК України, відповідно до яких допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до не забезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, коли особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації зазначені помилки (крім орфографічних помилок). У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації. Враховуючи, що доказів щодо допущення ОСОБА_2 систематичних помилок у митний декларації митним органом та доведеність неправомірного звільнення від митних платежів або зменшення їх розміру суду надано не було, та з урахуванням положень ст. ст. 7, 10, 11, 257 МК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та напідставі ч.1 ст. 247 КУпАП закрив провадження в справі.

Не погоджуючись з постановю суду в.о.заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді від 10.10.2019 та ухвалення нової про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та призначення йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% безпосередніх предметів порушеня митних правил та їх конфіскацію згідно санкції статті. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом винесено постанову без з`ясування всіх фактичних обставин справи, що потягнуло прийняття незаконного рішення, судовий розгляд справи проведено поверхово, без належної оцінки доказів. На його думку судом першої істанції залишено поза увагою те, що для кваліфікації дій за ст. 472 МК України не має значення мотив і мета їх вчинення, а також настання шкідливих наслідків, таке правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності. Посилаючись на зміст положень ст. ст. 265-257 МК України вказує, що ОСОБА_2 являється суб`єктом адміністративної відповідальності у даній справі, оскільки будучи декларантом ТОВ «ІНТАЙМБУД», у службові обов`язки якого входить виконання вимог встановлених МК України та іншими нормативно-правовими актами України з питань митної справи, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості, вартості та коду УКТЗЕД товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції не дотримані вимоги, передбачені ст. 458 МК України та ст. ст. 23, 33, 245 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-4-

Стаття 487 МК України встановлює, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При цьому, за положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 суд першої інстанції виконав в повному обсязі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Митний кодекс України не визначає які дії є умисними, а які є вчиненими з необережності.

Проте згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Диспозицією ст. 472 МК України встановлено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктами даного правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України є громадяни, які на момент вчинення правопорушення досягли 16 - річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Приписами п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України передбачено, що посадові особи підприємств, керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків

-5-

відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними в установленому законом порядку.

Стаття 257 МКУкраїни визначає процедуру декларування.

Зокрема відповідно до ч.1 зазначеної статті декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За ч.7 цієї статті перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частина 8 цієї статті визначає, які відомості повинні бути внесені до декларації, у тому числі зазначається наступна інформація про товар: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Частина 9 вказаної статті забороняє органам доходів і зборів вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.07.2019 в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» декларантом ТОВ "ІНТАЙМБУД" ОСОБА_2 , згідно відомостей зазначених в графі 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці ДФС шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ 40 ДЕ від 29.07.2019 № UA305200/2019/037427 та документи, а саме: CMR № 001757 від 26. 07. 2019, карнет ТІRSX. 83234594 від 26.07.2019, інвойс № DFY2019-005 від 19.07.2019 на товари, які надійшли від іноземної фірми GFKLTD (NO. 3305, ARMADATWR 2, PLOT-NOJLT -PH2 - P2A, POBOX 128068 НОМЕР_1 ) на адресу ТОВ "ІНТАЙМБУД" (Україна 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон буд. 9 літера А, офіс 369) в транспортному засобі р.н.з. BX НОМЕР_2 BX НОМЕР_3 .

По вищевказаній МД в графі 31 задекларовані 14 товарів.

В ході здійснення митного контролю був проведений повний митний огляд з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям зазначених в МД ІМ40 ДЕ №UA305200/2019/037427 від 29.07.2019.

В результаті митного огляду виявлено невідповідність задекларованого товару, зокрема, частина товару №18 - "підсвітка номера" код УКТЗЕД НОМЕР_4 у кількості 520 штук , фактично наявний товар "радіатор пічки" код у кількості 520 штук.

Інших порушень вимог декларування органом доходів і зборів ОСОБА_2 не інкримінувалось.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , митну декларацію ІМ НОМЕР_5 НОМЕР_6 №UA305200/2019/037427 ним було складено виключно на підставі наданих йому іноземними партнерами товаросупровідних документів, а саме: CMR № 001757 від 26.07.2019, карнет ТІR SX.83234594 від 26.07.2019, інвойс № DFY2019-005 від

-6-

19.07.2019, його партнерами, іноземною фірмою «GFK LTD» (NO. 3305, ARMADA TWR 2, PLOT-NO JLT -PH2 - P2A, PO НОМЕР_7 НОМЕР_8 НОМЕР_9 ) було допущено помилку під час складання товаросупровідних документів, а саме: замість товару «радіатори пічки торгової марки Solgy» ними помилково у документах вказано товар «підсвітка номера». Також згідно пояснень ОСОБА_2 про помилку допущену його партнерами йому не було відомо і така допущена випадково. Декларант у письмових поясненнях також зазначив, що до державного бюджету надійшло б більше коштів, якщо б митне оформлення проводилось відповідно до поданих товаросупровідних документів та просив врахувати, що протягом всього часу його діяльності, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил притягується вперше.

Отже, декларантом неправильно зазначений задекларований товар, зокрема, частина товару №18 - "підсвітка номера" код УКТЗЕД НОМЕР_4 , а фактично наявний товар "радіатор пічки" код , при цьому кількість товару відповідає фактично поставленій 520 штук.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги вказані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прийшов до висновку, що на момент заповнення електронної митної декларації, ОСОБА_2 була достовірно відома лише інформація про товар, який підтверджувався відповідними документами постачальника (відправника), які отримав від фірми «GFK LTD» (NO. 3305, ARMADATWR 2, PLOT-NOJLT -PH2 - P2A, POBOX 128068 НОМЕР_1 ), а також те, що складання або внесення неточних відомостей до зазначених товаросупровідних документів ОСОБА_2 не інкримінувалося.

При цьому, судом першої інстанції враховано, що положення ч. 2 ст. 266 МК України є дискреційною (необов`язковою) нормою і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобов`язаний здійснювати фізичний огляд товару, відтак на ОСОБА_2 не було покладено обов`язку здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах. Отже, за відсутності такого обов`язку нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено в вину ОСОБА_2

Підстав вважати, що декларантом ОСОБА_2 навмисно чи з необережності зазначено частину товару №18 з кодом товару кількістю 520 штук, як УКТЗЕД , яка, до того ж фактично є наявна у такій же кількості, як зазначено у декларації, тобто не могла привести до ненадходження митних платежів, не має, адже у ОСОБА_2 були відсутні підстави вважати, що його партнерами іноземної фірми «GFK LTD» (NO. 3305, ARMADATWR 2, PLOT-NOJLT -PH2 - P2A, POBOX 128068 НОМЕР_1 ) була допущена помилка під час складання товаросупровідних документів, а отже відсутня вина ОСОБА_2 як обов`язковий елемент суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МКУкраїни.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає суперечності у висновку суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку декларування товарів у разі переміщення через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.

За змістом ст. 472 МК України зазначене правопорушення характеризується умисною формою вини. У справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 діяв з умислом, спрямованим на порушення зазначених митних правил.

Не встановлено, і мотивів таких його дій чи будь-яка інша заінтересованість у цьому. За ознаками такі його дії можна визнати помилками, якщо такі будуть належно обгрунтовані, однак вони не призвели і не могли призвести до заподіяння будь-якої шкоди державному підприємству чи державним інтересам.

-7-

Дослідивши докази, якими державний митний орган стверджує порушення ОСОБА_2 митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов`язаний передбачити можливість того, що складені та надані йому іноземними партнерами фірмою «GFK LTD» (NO. 3305, ARMADATWR 2, PLOT-NOJLT -PH2 - P2A, POBOX 128068 НОМЕР_1 ) товаросупровідні документи містять помилку у назві товару «підсвітка номера», замість наявного «радіатор пічки» і не міг цього передбачити. Встановлено, що ОСОБА_2 участі у оформленні товаросупровідних документів, які складені його партнерами не приймав і не зобов`язаний був цього робити. Тобто, ОСОБА_2 вчинив всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Будь-яких даних про зворотнє, із матеріалів справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 не вбачається.

Такі висновки суду щодо вини як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України кореспондуються із положеннями ст.268 МК України.

Так, відповідно до ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Якщо особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок), орган доходів і зборів застосовує до такої особи санкції, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Отже, положення ст. 268 МК України передбачає звільнення від адміністративної відповідальності при виконанні трьох умов, зокрема, це недостовірні дані зазначені в митній декларації внаслідок помилки; така помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; такі помилки не допускаються систематично, тобто більше ніж два рази протягом місяця, як це зазначено в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до положень ст. 251 КУпАП, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, стосовно якої складено протокол про порушення митних правил, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, дослідивши всі обставини в їх

-8-

сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з чим вірно закрив провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 467, 487 МК України, ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу в.о.заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2019 щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя