ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Згідно постанови судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30.05.2019 р. ОСОБА_1 визнаний судом винуватим та на нього накладено стягнення за те, що він 26.04.2019 року о 00 год. 20 хв. в с. Мамалига Новоселицького району Чернівецької області по вул. Центральній, повторно, протягом року керував мототранспортом марки «Хонда Діо» без державного номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9. а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду від 30.05.2019 р. про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не взяв до уваги той факт, що працівники поліції порушили процедуру огляду на стан сп`яніння та провели її стосовно апелянта всупереч вимогам ч.2 ст. 266 КУпАП, а саме, без участі двох свідків.

Зазначає, що при проходженні ним огляду у КУ «Новоселицька районна лікарня» були відсутні свідки, які мали засвідчувати проходження ним медогляду.

Також зазначає, що медогляд на стан сп`яніння стосовно апелянта фактично не

Справа №33/822/307/19 Головуючий у І інстанції: Ляху Г.О.

Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач: Семенюк К.М.

проводився, так як медсестра лише поміряла тиск і оглянула зіниці очей, однак, аналізи крові, сечі у апелянта не були відібрані.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів вчинення апелянтом жодного із складів правопорушення, передбаченого санкцією ст.130 КУпАП, а ті, які наявні в справі, одержані з порушенням чинного законодавства і є недопустимими доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу повністю та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведено по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 352990 від 26.04.2019, висновком КУ «Новоселицької Центральної районної лікарні» від 26.04.2019 р. № 59 та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п. 2.9.а. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст.130 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 352990 від 26.04.2019 р. було встановлено факт керування водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при вказаних в протоколі обставинах, місці та в зазначений час. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився в лікаря приймального відділення Новоселицької Центральної районної лікарні.

Даний протокол був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП. Громадянину ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про, що в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис останнього.

Зауважень від правопорушника не надходило. Крім того, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено на порушення п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність санкцією ст. 130 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.04.2019 року № 59, (а.с. 2), згідно якого було підтверджено те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить наявний запис в п. 10. вказаного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить наявний підпис у вказаному висновку. Будь-яких заперечень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не поступало.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта з приводу недопустимих доказів по справі, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення та висновку лікаря Новоселицької Центральної районної лікарні, з підстав того, що огляд мав проводитися з обов`язковою участю двох свідків.

Оскільки ст.266 КУпАП та пунктом 6 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводиться поліцейським з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною ч.4 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складання висновку за його результатами проводиться в присутності поліцейського.

Як встановлено матеріалами справи, що ОСОБА_1 не відмовлявся та не ухилявся від проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки надав згоду працівникам поліції та пройшов такий огляд в закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського.

Таким чином, у працівників поліції не було підстав залучати двох свідків під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та складання протоколу про адміністративне правопорушення, як на це вказує останній.

Також апеляційний суд не може погодитися з доводами ОСОБА_1 з приводу того, що медогляд на стан сп`яніння стосовно апелянта взагалі не проводився.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, акту медичного огляду гр. ОСОБА_1 з метою виявлення в останнього стану сп`яніння від 26.04.2019 року № 59, та який був складений лікарем КУ Новоселицької Центральної районної лікарні ОСОБА_2 , що вказаний огляд проводився згідно до Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

До того ж, при обстеженні ОСОБА_1 також використовувався технічний засіб «Драгер» для визначення наявності у апелянта етилового спирту, результат обстеження - позитивний.

Крім того, як вбачається з постанови районного суду, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції при розгляді його справи і дачі пояснень вину свою в скоєному визнав повністю та підтвердив обставини, викладенні у протоколі про адміністративне правопорушення. Також підтвердив той факт, що він вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, апеляційний суд вважає, що вище перелічені докази є належними та допустимими при вирішенні вказаної справи і доводять ту обставину, що ОСОБА_1 повторно, протягом року керував мототранспортом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином вважаю, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставами для скасування постанови районного суду і закриття провадження по справі.

Рішення районного суду по суті є правильним, відповідає обставинам справи, та порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати рішення районного суду не встановлені.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом : суддя К.М. Семенюк