ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/6605/19

Пров. №3/766/2766/19

13 червня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

особи, яка

притягається до відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

В протоколі серії БД №298595 від 27.03.2019 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що 27.03.2019 року о 00-10 год. в м. Херсоні, по вул. Паровозна, 48 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Sonata н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Відповідно до протоколу ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, посилаючись на те, що поліцейські безпідставно пред`явили йому претензії з приводу того, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння, та заявив про порушення поліцейськими порядку проведення огляду через те, що особи, які зазначені в протоколі як свідки інкримінованих йому дій, є водіями таксі. Поліцейські зупинили їх, в поліцейській машині говорили з ними, після чого ті поїхали. В їх присутності поліцейські не пропонували йому пройти огляд, про що йдеться мова в матеріалах справи, оскільки водії таксі до нього навіть не підходили.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких у водія автомобіля Hyundai Sonata н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення такого стану останній відмовився;

- відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського;

- рапорт поліцейського, в якому зазначені обставини виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та складання щодо нього протоколу.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як зазначено вище, на підтвердження інкримінованих ОСОБА_1 обставин до протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні свідків (шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в матеріалах справи), проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

З огляду на наведене, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких останні були очевидцями обставин, покладених в основу складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, не підтверджені усними поясненнями свідків під час судового розгляду, не можуть бути визнані допустимими доказами.

При цьому, при оцінці зазначених письмових пояснень свідків суд виходить також з того, що вони є ідентичними та шаблонними (виготовленими друкованим способом з заздалегідь викладеними обставинами справи, що на місці їх складання було неможливим), що додатково викликало необхідність їх перевірки в судовому засіданні.

Крім того, суд зазначає, що з цих пояснень свідків випливає, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння із застосуванням алкотестеру «Драгер», яким такий стан установлювати неможливо, що ставить під сумнів достовірність таких пояснень та дає підстави для висновку про суперечність таких пояснень відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушенням та зафіксованим відеозаписом.

Також суд зазначає, що переглядом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського не вдалося усунути таку суперечність та встановити факт присутності при документуванні інкримінованих ОСОБА_1 дій свідків понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки відеореєстратором зафіксовано лише факт спілкування поліцейського з ОСОБА_1 з приводу вже складеного протоколу та вилучення у нього посвідчення водія.

При цьому суд зазначає, що один відеофайл містить відомості про підписання якогось документу особою ймовірно чоловічої статі, яка назвала своє прізвище як « ОСОБА_4 », проте відомостей про учасників з таким прізвищем, які були присутні під час документування інкримінованих ОСОБА_1 дій, матеріали справи не містять, що дає підстави суду визнати такі відомості неналежним доказом.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не було виконано вимог п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду, в тому числі, як було зазначено вище, шляхом допиту свідків, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування ним 27.03.2019 року о 00-10 год. автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Корольчук Н.В.