Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2019 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 07 лютого 2019 року близько 03 год. ОСОБА_1 керуючи по вул. Соборна , 40, в м. Рівне автомобілем марки AUDI A4 , державний реестраційний номер НОМЕР_1, перебував з ознаками наркотичного сп'яніння: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість та рухливість, поведінка, що не відповідає обстановці, однак на вимогу поліцейського відмовився у присутності свідків пройти в установленому порядку медичний огляд в закладі охорони здоров'я з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 року №1306.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2019 року щодо нього та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що огляд на визначення стану сп'яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Зазначає, що він не був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, що потягло за собою неповноту та однобічність розгляду справи.

Також ОСОБА_1 подано письмові пояснення щодо пропуску строку на апеляційне оскарження.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що оскаржувана постанова винесена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та отримано ОСОБА_1 14 березня 2019 року, а апеляційну скаргу подано 15 березня 2019 року.

На підставі наведеного, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №437626 від 07 лютого 2019 року (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 лютого 2019 року (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5); відеозаписом з камер патрульних.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №437626, ОСОБА_1, 07 лютого 2019 року о 03 год. 00 хв. в м. Рівне по вул. Соборна , 40, керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість та рухливість ходи, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Як вбачається з направлення, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану наркотичного сп'яніння в медичному закладі, проте стосовно останнього такий огляд не проводився (а.с.3).

Крім того, факт відмови від проходження у встановленому законі порядку огляду на стан сп'яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Також, вищезазначені обставини підтверджуються відеозаписом з камер патрульних.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на визначення стану сп'яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, що потягло за собою неповноту та однобічність розгляду справи, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суддею під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.