АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/280/19 Справа № 707/1935/18 Головуючий по 1 інстанції Смоляр О. А.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника Вдовиченка Ю.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Вдовиченка Ю.В. на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 385256 від 02.09.2018 року ОСОБА_3 02.09.2018 року о 21 год. 30 хв. в с. Леськи, по вул. Миру, керував автомобілем ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Захисником ОСОБА_3 - адвокатом Вдовиченком Ю.В. подано апеляційну скаргу на постанову судді першої інстанції, в якій він просить скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року та визнати ОСОБА_3 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що надвечір 02.09.2018 року ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 сиділи у припаркованому автомобілі ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1, навпроти будинку № 31 по вул. Миру в с. Леськи, Черкаського району Черкаської області. ОСОБА_3 сидів за кермом автомобіля.

У цей час по вул. Миру в зустрічному напрямку рухався автомобіль Шкода, який зупинився неподалік, ввімкнувши спецсигнали. З нього вийшли двоє чоловіків у поліцейській формі та підійшли до автомобіля, де сиділи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Один з чоловіків наказав вийти з автомобіля та пред'явити документи, на що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вийшли із автомобіля, а ОСОБА_3 сказав, що забув посвідчення водія вдома. Тоді чоловік наказав ОСОБА_3 сісти в їхній автомобіль і вони поїхали додому до ОСОБА_3, залишивши автомобіль ВАЗ2102 за вказаною адресою.

Під час вказаних подій поліцейські жодних протоколів не складали та не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Дорогою до дому ОСОБА_3 один із чоловіків у поліцейській формі почав йому погрожувати штрафом та вилученням посвідчення водія. Приїхавши додому, ОСОБА_3 злякавшись погроз поліцейських, пішов у будинок за документами та не вийшов із нього.

Чоловіки в поліцейській формі, не дочекавшись ОСОБА_3, поїхали у невідомому напрямку.

Наступного дня ОСОБА_3 повернувся до місця, де залишив свій автомобіль, та забрав його.

Апелянт вказує, що вказані обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а інших свідків, які начебто були свідками складення протоколу про адміністративне правопорушення, не було.

Апелянт вказує, що ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, тому було порушено його право на захист, що є безумовною підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Крім того, вказує, що судом першої інстанції безпідставно накладено на ОСОБА_3 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, оскільки з рапорту поліцейського СРПП Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Обрусного Ю.І. від 02.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом без посвідчення водія, отже, він не є водієм в розумінні положень п. 1.10 Правил дорожнього руху, тому на нього не може бути накладено додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Апелянт також зазначає, що ним пропущено строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду від 23.10.2018 року, оскільки ОСОБА_3 участі у справі не брав, а її копія була отримана захисником Вдовиченком Ю.В. 19.02.2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника Вдовиченка Ю.В. про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 участі у розгляді справи не брав, а копію постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2019 року його захисник Вдовиченко Ю.В. отримав 19.02.2019 року, апеляційну скаргу подано 27.02.2019 року.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Допитаний у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вказав на обставини, викладені в апеляційній скарзі, вважав себе невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив задовольнити апеляційну скаргу захисника.

Незважаючи на позицію ОСОБА_3, захисника Вдовиченка Ю.В. про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №385256 від 02.09.2018 року, складеного поліцейським СРПП № 2 Черкаського ВП Обрусним Ю.І., згідно якого ОСОБА_3 02.09.2018 року о 21 год. 30 хв. в с. Леськи, по вул. Миру, керував автомобілем ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- рапорту поліцейського СРПП Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Обрусного Ю.І. від 02.09.2018 року про те, що ним в складі ГРПП Черкаського РВП спільно зі ст. лейтенантом поліції Бобухом В.Ю. під час патрулювання 02.09.2018 року на території обслуговування в с. Леськи по вул. Миру було виявлено автомобіль ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, у якого не підсвічувався державний номерний знак у темну пору доби. Даний транспортний засіб було зупинено відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». При спілкуванні з водієм вказаного автомобіля ОСОБА_3 у останнього були наявні ознаки алкогольного сп'яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, однак він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та від підпису в протоколі в присутності двох свідків. Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що керував вказаним автомобілем без посвідчення водія, у зв'язку з чим відносно нього складено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10, відібраними інспектором СРПП Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бобухом В.Ю. та поліцейським СРПП № Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Обрусним Ю.І., відповідно, про те, що 02.09.2018 року в їх присутності водій ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, надання будь-яких пояснень та підпису в протоколі.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта та його захисника про те, що ОСОБА_3 не керував автомобілем, а просто сидів на сидінні водія, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_5, який був допитаний в суді апеляційної інстанції та повідомив, що 02.09.2018 року ОСОБА_3 підвозив його додому, їх зупинили працівники поліції і наказали вийти з автомобіля. Після цього працівники поліції поїхали з ОСОБА_3 до нього додому, повернулись без водія, щось забрали з автомобіля і поїхали. При цьому, свідок ОСОБА_5 не заперечував, що ОСОБА_3 керував автомобілем.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що бачив як ОСОБА_3 зупиняли працівники поліції, потім ОСОБА_3 сів в автомобіль до працівників поліції і вони кудись поїхали. Після цього працівники поліції приїхали без ОСОБА_3, взяли якийсь папір із його автомобіля і поїхали.

Враховуючи наведене, суддею місцевого суду було повно та об'єктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_3А у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

Посилання захисника на відсутність підстав для накладення на ОСОБА_3 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, оскільки ОСОБА_3 керував транспортним засобом без посвідчення водія, а тому не є водієм в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, є безпідставними.

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення, зокрема, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таким чином, у даному випадку позбавлення права керування транспортними засобами є основним, а не додатковим стягненням, як помилково вважає захисник. Відсутність посвідчення водія у ОСОБА_3 на час вчинення вказаного адміністративного правопорушення не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, доводи апелянта про відсутність належного повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи та у зв'язку з цим розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заслуговують на увагу. Проте, порушене судом першої інстанції право ОСОБА_3 на захист, відновлене апеляційним судом шляхом перегляду постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 23.10.2018 року за участю ОСОБА_3, його захисника Вдовиченка Ю.В. та з дослідженням усіх належних доказів у справі, у тому числі, допитом свідків за клопотанням апелянта.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Черкаського районного суду Черкаської області від 23.10.2018 року щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та визнання ОСОБА_3 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як того просить апелянт та його захисник, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Вдовиченка Ю.В., - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба