Справа № 444/1014/19 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 33/811/736/19 Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Партика І. В., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його адвоката Заремби Ю.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 по ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 29.03.2019 року о 19 год. 30 хв. в с. В.Грибовичі по вул АДРЕСА_1 Дублянській, 86, Жовківського району Львівської області, керував автомобілем марки Ford - Scorpio д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки за допомогою технічного засобу "Драгер" та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки він в стані алкогольного сп`яніння не перебував і жодних ознак алкогольного сп`яніння в нього не було, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції при прийнятті своєї постанови безпосередньо не допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не дослідив відеозапис з місця події з камери закріпленої на форменому одязі працівників поліції, а також прийняв до уваги неналежно оформлені поліцейськими документи. Просить також поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки в судовому засіданні під час винесення постанови не був присутнім, оскільки через хворобу серця погано себе почував. Не знав про винесення постанови суду від 07.05.2019 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а копію такої отримав поштою лише 07.06.2019 року, що підтверджується розпискою про вручення рекомендованого листа, де зазначена дата вручення 07.06.2019 р.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Заремби Ю.І., які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови, підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволити, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід задоволити, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити виходячи з наступного.

Розгляд справи у суді першої інстанції проводився за відсутності правопорушника ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи по суті, про що свідчить розписка про отримання ним 25.04.2019 р. рекомендованим листом судової повістки на судове засідання у справі 07.05.2019 р. на 10:15 год. (а.с. 9). Порушник в судове засідання не з`явився з невідомих причин, клопотань жодних про відкладення справи чи слухання справи у його відсутності ОСОБА_1 не подав, відтак суд першої інстанції правомірно у відповідності до вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без участі правопорушника. Однак, суд апеляційної інстанції з огляду на те, що копію постанови правопорушник отримав лише 07.06.2019 року, про що свідчить поштова розписка (а.с. 16), вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження такої постанови ОСОБА_1 , а тим самим забезпечивши останньому доступ до правосуддя та гарантоване національним та міжнародним законодавством право на справедливий суд.

Наступне, в суді апеляційної інстанції за участю ОСОБА_1 та його захисника Заремби Ю.І. було встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №323140 від 29.03.2019 року (а.с. 2),

-поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які ствердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі (а.с. 3,4),

-поясненнями ОСОБА_1 , який в протоколі зазначив, що він керував авто і з причин тяжкої хвороби серця відмовився виконувати вимоги працівників поліції, оскільки боявся неприємностей (а.с. 5),

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи скаржника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не відповідають фактичним обставинам справи та не заслуговують на увагу, оскільки правопорушник особисто в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про таку відмову, хоч не прямо, але зміст фрази : «відмовляюсь з причин тяжкої хвороби серця виконувати вимоги працівників поліції, бо боюсь неприємностей» слід розцінювати як відмову правопорушника від проходження такого огляду. Правопорушник свідомо відмовився від такого огляду, передбачаючи, що його результати можуть показати наявність в його крові недопустимої норми алкоголю, наркотичних засобів чи лікарських препаратів, що у свою чергу стане причиною в майбутньому негативних наслідків («неприємностей») у вигляді притягнення правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того слід зазначити, що ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушенні від 29.03.2019 р., ні під час перебування адміністративної справи в суді першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень з приводу правильності відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За час перебування адміністративної справи в суді першої інстанції, яка поступила до суду 17.04.2019 р., правопорушник жодного разу не поцікавився ходом такої справи та станом її розгляду, а лише отримавши 07.06.2019 р. копію постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 07.05.2019 р., подав на таку постанову апеляційну скаргу 19.06.2019 р., в якій висловив свою незгоду з прийнятим рішенням.

Суд першої інстанції жодним чином не обмежував права правопорушника захищати свої інтереси та доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив та жодних клопотань не заявив, в тому числі і про дослідження чи приєднання будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції.

Відтак, суд апеляційної інстанції відхилив клопотання правопорушника ОСОБА_1 про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і огляд відеозапису з нагрудних камер працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №323140 від 29.03.2019 р., оскільки дані, які можуть повідомити свідки і інформація, яка міститься на відеозйомці фіксування оформлення протоколу, жодним чином не впливає і не може вплинути на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вірно призначив покарання у виді штрафу у суді 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких обставин всі доводи та мотиви викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, а, отже, апеляція ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовківського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити , а постанову Жовківського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.