Провадження № 33/824/286/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар Ганжа В.В.

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 23 липня 2018 року о 12 год. 00 хв. в місті Києві по вул. Тепловозній 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, не природна блідість, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року із закриттям провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не досліджені всі докази, які при особистій участі ОСОБА_1 міг подати. Зокрема, це є медичний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка видана Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» МОЗ України від 26 липня 2018 року, про те, що 23 липня 2018 року о 13 год. 55 хв. був обстежений ОСОБА_1 Медичний висновок складений на підставі акту огляду особи, що керує транспортними засобами, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 007559, складеному о 13 год. 55 хв. 23.07.2018. Згідно медичного висновку будь-якого сп`яніння, алкогольного, наркотичного чи іншого у ОСОБА_1 не виявлено.

Апелянт звертає увагу суду на те, що медичне обстеження відбулося з огляду на дату та час складання протоколу, за зверненням ОСОБА_1 через 55 хвилин, що виключає можливість видалення ознак «можливого» наркотичного сп`яніння, за ознаками якого щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення та у подальшому винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також апелянт зазначає, що в матеріалах справи міститься відео відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. З цього відео суд може впевнитися, що ОСОБА_1 виглядає здоровим, без будь-яких ознак невпевненості, блідості та тремтіння рук.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення свідка ОСОБА_2 ,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №236743 від 23.07.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та письмові пояснення свідків, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: не природна блідість, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, а також пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданих ним у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, після його зупинки, так як отримав погрозу від посадової особи УПП в місті Києві. Такі дії, посадових осіб патрульної поліції пов`язані з тим, що ОСОБА_1 двічі робив зауваження працівникам поліції.

Перше зауваження було зроблено посадовим особам патрульної поліції наприкінці 2018 року, які на дорозі по вул. Драгоманова у другому ряду без попереджувальних сигналів зупинились для висадки працівників поліції, перед автомобілем ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він допустив екстрене гальмування та застосував звуковий сигнал. На його зауваження отримав відповідь, що порушили вони, а накладуть штраф на нього. ОСОБА_1 зателефонував на лінію поліції «102» та поскаржився на такі дії. Незабаром йому зателефонував командир роти та тільки вислухав скаргу.

Друге зауваження було зроблено в червні 2018 року, у зв`язку з тим, що автомобіль патрульної поліції знаходився на зупинці міського транспорту на початку вулиц Ревуцького. Зауваживши, що на зупинці не можна стояти, ОСОБА_1 отримав грубу відповідь та знову зателефонував та поскаржився на такі дії на лінію поліції «102». Згодом йому зателефонував командир роти та вислухав його скаргу.

Тому, при зупинці його транспортного засобу він відмовився від огляду, так як вважав, що за те, що він не тільки робив зауваження, а і телефонував на гарячу лінію поліції такі погрози могли бути дійсними.

Вказані вище обставини, стверджуються листом Національної поліції України ГУ НП у м. Києві Дарницького управління поліції та листом Національної поліції України ГУ НП у м. Києві, з яких вбачається, що відповідно до бази даних Дарницького УП ГУ НП у м. Києві та бази даних Інформаційного порталу Національної поліції України, за період з березня 2018 року по липень 2018 року включно, зареєстровано 2 (два) повідомлення громадянина ОСОБА_1 в журналі єдиного обліку щодо скарг на дії працівників патрульної поліції, а саме: ЄО № 28356 від 26.04.2018 та ЄО № 34060 від 16.05.2018 року (а.с. 61, 64).

Окрім того, в матеріалах адміністративного провадження міститься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 007559 від 26 липня 2018 року (а.с. 17), виданий на підставі акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 007559 від 23 липня 2018 року, який виданий Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» МОЗ України про те, що 23 липня 2018 року о 13 год. 55 хв. був обстежений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 55).

Згідно медичного висновку будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

У відповідності зі ст. 266 КУпАП та "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, огляд було проведено протягом 2 (двох) годин після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції.

Також, під час апеляційного розгляду справи було досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого зробити висновок про те, що на вказаному відео зафіксований ОСОБА_1 та свідки не є можливим, у зв`язку з некоректністю відеозйомки.

Окрім того, до суду апеляційної інстанції з`явився свідок ОСОБА_2 , який зазначив, що чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння він не чув.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження наявними у справі доказами.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко