Дата документу Справа № 325/1473/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/583/19 Головуючий в 1 інст. Пантилус О.П.
Єдиний унікальний № 325/1473/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Приазовського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Приазовського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, одруженого, має одну неповнолітню дитину, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 11 липня 2019 року о 17 годині 05 хвилин ОСОБА_1 по вул. Горького в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області керував автомобілем Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова), від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому порядку відмовився в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він притягнутий до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки жодних вимог ПДР України він не порушував і його дії не є протиправними. Вважає, що справа розглянута судом упереджено, оцінка доказів здійснена з порушенням, безпідставно прийнято лише неналежні докази поліції, відхилено надані ним пояснення та обґрунтування. Постанова суду містить посилання на неіснуючі обставини.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду від 25.09.2019, а провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки вказаних вимог закону не дотримався, так як обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 379369 від 11.07.2019, 11 липня 2019 року о 17 годині 05 хвилин ОСОБА_1 по вул. Горького в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області керував автомобілем Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова), від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в установленому порядку відмовився в медичному закладі, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Так, в постанові судді місцевого суду було зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , інспектора СРПП №2 Приазовського ВП Чирак О.С., письмовими поясненнями ОСОБА_8 , а також письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 379369 від 11.07.2019, рапортом ст. інспектора-чергового СРПП №1 Приазовського ВП Науменка В., рапортом інспектора СРПП №2 Приазовського ВП Чирак О.С., рапортом інспектора СРПП №2 Приазовського ВП Моргуна Т., висновком Приазовської ЦРЛ №130 від 11.07.2019, доповідною запискою щодо розгляду повідомлення інспектора СРПП №2 Приазовського ВП Чирак О.С.

Разом з тим, вказані докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду заперечував факт керування автомобілем. Пояснював, що вживав алкогольні напої, але не керував транспортним засобом, викликав свого тестя ОСОБА_2 , щоб той відігнав автомобіль додому. Тесть зателефонував і повідомив, що його зупинили працівники поліції, тоді ОСОБА_1 під`їхав з ОСОБА_9 до місця зупинки його автомобіля та намагався пояснити, що він не керував автомобілем, в лікарні відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення. Тоді як перевірити його пояснення не має можливості через відсутність відеозапису події. Інші перелічені в постанові докази на факт керування ОСОБА_1 автомобілем взагалі не вказували. Натомість пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інспектора поліції Чирак О.С. лише підтверджують пояснення надані ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційній скарзі, на яких наполягав і під час апеляційного розгляду.

Перелічені обставини в сукупності з тим, що ОСОБА_1 не визнає факт керування автомобілем, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевірити та спростувати твердження апелянта, суд апеляційної інстанції не має можливості, оскільки відсутній відеозапис події а тому встановити дійсні обставини події неможливо, так само, як і спростувати доводи апелянта, оскільки ставиться під сумнів перебіг подій під час зупинки транспортного засобу Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приазовського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас