Справа № 456/1780/19
Провадження № 3/456/760/2019
ПОСТАНОВА

іменем України

29 липня 2019 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого приватним підприємцем, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 30.04.2019, о 03 год 02 хв, на 614 км автодороги Київ-Чоп, керував транспортним засобом мотоциклом «Honda VT 750», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП., не визнав, суду пояснив, що він стояв разом з другом біля мотоцикла. Вимоги працівників поліції про надання документів та страхового полісу йому були не зрозумілі, оскільки він не керував цим транспортним засобом. На усну пропозицію поліцейського про проведення огляду на стан сп`яніння він відмовився, однак направлення для проходження такого огляду йому надано не було. Про складання на нього постанови про керування мотоциклом без мотошолома та без поліса страхування йому нічого не було відомо, але коли він про це дізнався, то накладене на нього адміністративне стягнення у виді штраф він оплатив. Транспортний засіб є єдиним джерелом його доходу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом серії БД №188265 від 30.04.2019, яким встановлено, що ОСОБА_1 30.04.2019, о 03 год 02 хв, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2);

поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких вони засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку перевірки для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (а.с.5, 6);

відео з нагрудної камери (відеореєстратора) патрульного поліцейського, з якого вбачається відповідність викладених в протоколі обставин дійсним обставинам справи (а.с.3);

постановою від 30.04.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Аналізуючи дотримання поліцейським процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП, а також пункту 6 «II. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 ст. 266 КУпАП, пункт 7 «I. Загальні положення» Інструкції, пункт 6 Порядку).

Суд зауважує, що з матеріалів справи, зокрема показань свідків та з відео з нагрудної камери (відеореєстратора) патрульного поліцейського вбачається висловлення ОСОБА_1 незгоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Відтак, за таких обставин, у поліцейського були відсутні підстави для оформлення направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та наявні підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, що і було ним зроблено в присутності двох свідків відповідно до вимогам пункту 8 Порядку.

Долучений ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду №118 від 30.04.2019, в якому зазначено про не виявлення у нього ознак сп`яніння, суд відхиляє, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з порушенням ним вимог частини 2.5 ПДР, а саме: через відмову пройти в установленому порядку огляд на стан (алкогольного, наркотичного чи іншого) сп`яніння. Більше того, суд зауважує, що медичний огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки такий огляд проведено без відповідного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, оформленого поліцейським відповідно до вимог пункту 8 Інструкції, та за відсутності поліцейського.

Покликання ОСОБА_1 на те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, так як не керував транспортним засобом, спростовані постановою від 30.04.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності у виді штрафу за частиною 1 ст. 126 КУпАП, яка набрала законної сили і виконана ОСОБА_1 сплатою такого штраф, про що він ствердив у судовому засіданні.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що зазначені досліджені судом документи та відео з нагрудної камери (відеореєстратора) патрульного поліцейського є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та в своїй сукупності є достатніми. Вказані докази доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський