П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 12 травня 2019 року в 09 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-06 КП-506 «Сосновий Бір» 19 кілометр з ознаками алкогольного сп`яніння в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрити у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що 12 травня 2019 року керував автомобілем «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-06 КП-506 «Сосновий Бір» 19 кілометр та був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Апелянт стверджує, що не відмовлявся пройти огляд в медичному закладі, проте працівники поліції йому не пропонували цього. Він зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не вказав, від проходження якого саме огляду він відмовився.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що свідки не були присутні під час його відмови проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому він вважає, що це є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу та заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), регламентований порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Як зазначив сам апелянт, він відмовився від проходження огляду, тому його доводи про порушення процедури огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12 травня 2019 року керував автомобілем «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-06 КП-506 «Сосновий Бір» 19 кілометр з ознаками алкогольного сп`яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер», так і проїхати до медичного закладу.

ОСОБА_1 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та пояснює це тим, що бажав проїхати до медичного закладу, де зміг би пройти огляд.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з правами та обов`язками, а також міститься запис в протоколі самого ОСОБА_1 про те, що він з висновками співробітниками поліції не згоден. Будь-яких зауважень стосовно того, що він бажав пройти огляд в медичному закладі протокол не містить.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апелянта про бажання ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі не підтверджуються матеріалами провадження.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 інспектор поліції в присутності двох свідків пропонував пройти огляд як на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер», так і проїхати до медичного закладу, на що він відмовився від проходження огляду та водночас не зазначав підстави своєї відмови, про які він зазначає в апеляційній скарзі. Крім того, інспектор поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Паршикова В.В. на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун