Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н.М.,

з участю ОСОБА_1, захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Не погодившись з постановою суду,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, прийнята з порушенням норм матеріального права. Суд першої інстанції виніс постанову в порушення вимог ст. 280,268 КУпАП, яка вимагає, що справи про адміністративні правопорушення мають бути розглянуті у присутності особи, що притягується до адмінвідповідальності. Суд позбавив його права заперечити в судовому засіданні вину, надати будь-які пояснення. 10.12.2018 року у першій половині дня по вул. Соборна в м.Сарни його зупинили працівники поліції, які запропонували пройти тест на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився, оскільки знав, що алкогольних напоїв не вживав. Після проходження тесту працівник поліції сказав, що результат 0,7 проміле, однак поліцейський відмовив показати йому результат тесту. При проведенні огляду порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом № 1452/735 від 9.11.2015 року, оскільки поліцейський не вставляв у актотестер новий мундштук. Освідування працівники поліції проводили за допомогою приладу «Драгер», «ALKOTEST 6810», який відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування в Україні. Не може бути доказом вини акт направлення на огляд в медичну установу, оскільки поліцейський тільки склав таке направлення, а не пропонував пройти медобстеження. Свідків поліцейські запросили оглянути готовий результат алкотестера. Суд посилається на пояснення свідків, однак такі пояснення були заготовлені задовго до складання протоколу. Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський має інформувати особу про порядок застосування спеціального засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Судом не дотримано вимоги постанови п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суд першої інстанції виніс постанову в порушення вимог ст. 266, 245, 251, 252, 268, 247, 280, 294 КУпАП. З огляду на зазначене вказує, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року просить скасувати, провадження у справі закрити.

Окрім цього, в апеляційній скарзі зазначив, що про притягнення його до відповідальності згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року взнав 21 лютого 2019 року і з цих підстав просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено: 10 грудня 2018 року о 11 годині 15 хвилин ОСОБА_1 в м.Сарни по вул.. Соборній керував транспортним засобом марки «Фольцваген Джетта», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив п. 2,9(а) Правил дорожнього руху України, тобто своїми діями скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, і які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 014145 від 10.12.2018 року, ОСОБА_1 цього дня о 11 год. 15 хв. м.Сарни по вул.. Соборній керував транспортним засобом марки «Фольцваген Джетта», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST» у присутності двох свідків.

Протокол підписано свідками ОСОБА_3, ОСОБА_4

При складанні протоколу у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія ВХХ 290140 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Відповідно до результатів освідування, проведеного технічним засобом «ALKOTEST» ОСОБА_1 на час огляду перебував у стані алкогольного сп»яніння, результат приладу «Драгер» 0,68 %.

Об»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп'яніння.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння чим порушив п. 2.9(а) ПДР, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи, на які посилається у своїх висновках суд першої інстанції, не містять неналежних та допустимих доказів, які були б зібрані відповідно норм законодавства. Однак доказів, які підтверджували б такі доводи, ОСОБА_1 до апеляційної скарги не долучив.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні 15 лютого2019 року, оскаржувану постанову отримав21 лютого 2019 року, а тому пропущений ним строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 283,284,289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н.М.