Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1602/19 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря

Кусковської Т.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Негоди В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до постанови, 19.03.2019 року о 00-10 год., ОСОБА_1 , по вул. Шевченка в м. Овруч керував автомобілем марки "Рено-Кенго" державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню. Зі змісту апеляційної скарги слідує, що апелянт оспорює фактичні обставини справи, а саме те, що він не відмовлявся пройти медичний огляд, а проїхав разом з працівниками поліції до лікаря і попросив провести освідування у відповідності до закону, на що йому було відмовлено.

Зазначає, що суд розглянув справу у його відсутність, не надав йому можливості ознайомитися з матеріалами справи, дати пояснення, подати докази його невинуватості, залучити захисника.

Вказує, що про розгляд справи він дізнався, коли прибув до місця своєї реєстрації, вже коли справу було розглянуто, копію судового рішення він отримав у канцелярії суду 22.04.2019 року, про що міститься відмітка в матеріалах справи.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, постанова суду є необґрунтованою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Негоду В . В . на підтвердження доводів апеляційної скарги, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 005780 від 19.03.2019 року, відповідно до якого правопорушнику були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в якому від підпису він відмовився, та в якому відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 на дії інспектора поліції (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та йому було роз`яснено його права (а.с. 3-4).

Зазначеними доказами, які є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції положень Закону. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції було дотримано вимоги ст.266 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції був допитаний поліцейський Овруцького ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 , який повідомив, що він 19.03.2019 року о 00 год. 30 хв. зупинив транспортний засіб, з приводу відсутності освітлення номерного знаку у темну пору доби. Коли побачив водія, впізнав у ньому особу, що вже був зупинена раніше, декілька годин тому та на яку складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водію повторно було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати до закладу охорони здоров`я, на що він категорично відмовився, тоді були викликані свідки та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції підтвердив свої письмові пояснення. Пояснив, що був запрошений працівниками поліції у якості свідка, підійшовши до автомобіля, працівники поліції у присутності ОСОБА_1 повідомили йому про відмову останнього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, ОСОБА_1 було роз`яснено, що стосовно нього буде складено протокол про вчинення правопорушення, в свою чергу він жодних зауважень та незгоди не висловлював.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч.1 ст. 130 КпАП України.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

ОСОБА_1 , як засвідчує протокол про адміністративне правопорушення та підтверджують свідки, роз`яснювались його права, надавалась можливість дати пояснення, однак він скористатись своїм правом не побажав, заперечень щодо дій працівників поліції чи змісту протоколу не висловив, що також свідчить про надуманість доводів його апеляційної скарги.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Суд не вважає порушенням права на захист розгляд справи у відсутність правопорушника ОСОБА_1 , оскільки, як вбачається з матеріалів справи, при складанні протоколу ОСОБА_1 сам повідомив працівникам поліції адресу місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 і зазначена адреса, згідно до паспорту, є зареєстрованим місцем його проживання.

Судом було надіслано повідомлення про виклик до суду за адресою вказаною у протоколі, та 06.04.2010 року його отримала мама ОСОБА_1

У ОСОБА_1 було достатньо часу, знаючи, що стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, а повістку буде направлено за адресою вказаною у протоколі, для того щоб організувати свій захист та з`явитись до суду на 16.04.2019 р.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано можливість дати пояснення, щодо доводів його апеляційної скарги, подати докази, заявити клопотання, скористатись допомогою захисника, тощо.

За таких обставин, суд не вбачає порушень, які б давали підстави для скасування постанови суду.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень, які вплинули чи могли вплинути на прийняття судом законного та обґрунтованого рішення суд апеляційної інстанції не знаходить, не є такими деякі несуттєві розбіжності в письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 та його пояснень у суді, оскільки враховуючи значний час, що минув з часу складання протоколу він може не пам`ятає детально усіх обставин.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської від 16 квітня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук