Провадження № 33/824/3146/2019 Доповідач в II інстанції: Гайдай Р.М.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Чернецької О.М. на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 10 травня 2019 року о 01 годині 50 хвилин керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпровська набережна у напрямку просп. М. Бажана у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніня (розширені зінниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідність шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Чернецька О.М. просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова належним чином не вмотивована, відсутній аналіз належності та допустимості доказів, які суд поклав в основу прийнятого рішення про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Апелянт вказала, що працівниками поліції на питання щодо зупинки водія було повідомлено, що водій порушив ПДР, однак не знайшовши жодних порушень, працівники поліції, все одно наполягали на перевірці документів, не дивлячись на незаконність дій. Матеріали справи не містять направлення ОСОБА_1 на огляд в медичний заклад. Пояснення свідків свідчать про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», яке взагалі не було запропоновано ОСОБА_1 , оскільки останньому працівниками поліції інкримінується відмова від проходження огляду у зв`язку з виявленнями ознаками наркотичного сп`яніння.

Крім того, сторона захисту звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318145 від 10 травня 2019 року, наявний в матеріалах справи, містить відмінності від копії цього протоколу, вручений під підпис особі, у відношенні якої його складено, що є порушенням ст. 256 КУпАП.

28 жовтня 2019 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чернецька О.М., підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задвоолити.

04 листопада 2019 суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чернецька О.М. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, причини свого неприбуття суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318145 від 10 травня 2019 року, згідно якого, 10 травня 2019 року о 01 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпровська набережна у напрямку просп. М. Бажана у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніня (розширені зінниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідність шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10 травня 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, положення ст.ст. 256, 266 КУпАП, не передбачають обов`язок уповноваженої особи долучати до протоколу про адміністративне правопорушення направлення особи для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Твердження сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318145 від 10 травня 2019 року, наявний в матеріалах справи, містить відмінності від копії цього протоколу, вручений під підпис особі, у відношенні якої його складено, що є порушенням ст. 256 КУпАП, заслуговують на увагу, однак апеляційний суд не визнає їх такими, що суттєво впливають на суть адміністративного правопорушення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання сторона захисту, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, ступінь його вини та відсутність обтяжуючих обставин. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Дарницьккого районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чернецької О.М. - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай