Справа № 161/4354/19 Провадження №33/802/543/19 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Лісового О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 березня 2019 року об 03 год. 45 хв. в м.Луцьку по вул.Глушець керував автомобілем марки «Форд Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати, а провадження в даній справі закрити. Вказує про те, що суд про час, дату та місце розгляду справи повідомляв його не за тією адресою за якою він фактично проживає у зв`язку з чим він не мав можливості для належного захисту своїх інтересів в суді та надання відповідних пояснень на своє виправдання. З інкримінованим йому правопорушенням не погоджується, оскільки працівниками поліції йому було відмовлено у проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Крім того вказує, що свідки були залучені лише на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, а при проведенні самого огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, таких залучено не було. Враховуючи дані обставини вважає, що провадження у даній справі повинно бути закрито на підставі п.7 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Водноач, апелянт просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення посилаючись на те, що на розгляді справи він присутній не був, а копію постанови від 02.05.2019 року отримав лише 19 червня 2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Лісового О .О. , які скаргу підтримали із наведених у ній підстав приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Вважаю, що слід врахувати доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних причин.

За положеннями статтей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №150908 від 08.03.2019 року, який складений за участі двох свідків, та підписаний ОСОБА_1 . При цьому в графі цього протоколу "Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення...", ОСОБА_1 вказав: "Згідний" (а.с.1);

- показаннями газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 ARAM 2273» про проведення тесту від 08.03.2019 року, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що за допомогою спеціального технічного засобу був проведений огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За результатами такого огляду у нього було виявлено алкогольне сп`яніння - 1,88 % проміле (а.с.3, 4). Чек газоаналізатора та акт підписані особисто ОСОБА_1 ;

- відеозаписами з нагрудного відео-реєстратора патрульного поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проходив тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу в присутності свідків. За результатами такого огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а вміст алкоголю в крові складає 1,88% . Вбачається і те, що ОСОБА_1 з такими результатами повністю погодився та на пропозицію працівника поліції щодо проходження аналогічного тесту в медичному закладі, бажання не виявив (а.с. 6).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме - керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

При цьому, посилання ОСОБА_1 про те, що йому було відмовлено у проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також про відсутність свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, судом до уваги не приймається, оскільки фактично повністю спростовується оглянутим відеозаписом з нагрудного відео-реєстратора патрульного поліцейського.

Не береться до уваги суду і твердження апелянта про неналежне його повідомлення про час, дату та місце розгляду справи, тобто направлення судових повісток не за фактичною адресою проживання, оскільки як вбачається з матеріалів справи, судові повістки ОСОБА_1 місцевим судом направлялись на адресу, яку він вказав працівникам поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення - АДРЕСА_1

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені ним і його захисником в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2019 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 травня 2019 року в даній справі щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук