П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., з участю представника Закарпатської митниці ДФС України ОСОБА_1, особи відносно якої складено протокол ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, розглянувши адміністративні матеріали про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця України, с. Стеблівка, Хустського району, Закарпатської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 483 МК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшли матеріали адміністративної справи про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця України, с. Стеблівка, Хустського району, Закарпатської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 483 МК України

Згідно протоколу про порушення митних правил №2604/30500/18 від 07 червня 2018 року, 02.06.2018 року о 19 год. 24 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд» митного поста«Солотвино» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 JZA421, номер кузова WDB9067331S210316, під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор». До митного оформлення громадянин ОСОБА_2 , як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу, надав документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: № Н417182 та доручення від 29.04.2018 року засвідчене литовським нотаріусом Liudmila Mackeviciene, що підтверджують його право на користування легковим автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 JZA421, номер кузова WDB9067331S210316, 2007 року випуску.

В ході проведення митного контролю автомобіль було виведено із «зеленого коридору» в «червоний коридор».

При вивченні документів, наданих для митного контролю автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 JZA421, а саме доручення на право керування виникла підозра щодо автентичності поданого доручення, завіреного печаткою та підписом литовським нотаріусом Liudmila Mackeviciene .

В ході перевірки було направлено запит литовському нотаріусу Liudmila Mackeviciene з метою підтвердження або спростування факту засвідчення доручення. Згідно отриманої відповіді, подане до митного оформлення громадянином ОСОБА_2 доручення на право користування автомобілем, литовським нотаріусом Liudmila Mackeviciene не засвідчувалось і є підробленим.

Від надання пояснення гр. України ОСОБА_2 відмовився, посилаючись на ст.63 Конституції України.

Вартість транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», 2007 року випуску згідно інтернет ресурсу mobile.de становить 8990 євро, що станом на 02.06.2018 по курсу НБУ (1 євро = 30,56049000 грн.) 274738,80 грн.

В подальшому транспортний засіб, легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 JZA421, номер кузова WDB9067331S210316, 2007 року випуску, обєм двигуна 2148 смі. Код УКТЗЕД: НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № Н417182, а також доручення від 29.04.2018 року було влучено.

В протоколі вказано, що таким, чином громадянин України ОСОБА_2, перемістив через митний кордон України транспортний засіб з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення транспортного засобу, підроблених документів, а саме доручення на право користування транспортним засобом.

В судовому засіданні представник Закарпатської митниці ДФС, просив визнати громадянина ОСОБА_2 винним в порушенні митних правил передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене санкцією даної статті, а саме штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією транспортного засобу.

ОСОБА_2, в судовому засіданні, свою вину заперечував.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що Тячівським відділом поліції ГУНП в Закарпатській області кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Просить закрити провадження по праві у звязку відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України

Так, за змістом ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб'єктивної та об'єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст.483 МК України настає внаслідок переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до абз.1 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України, зокрема, з поданням митному органу як підстави для переміщення підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно абз.2, 4 п.6 вказаної Постанови документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються не відповідають дійсності, а підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються.

Відповідно до ст.327 Митного кодексу України у разі потреби для участі у здійсненні митного контролю можуть залучатися спеціалісти та експерти.

Судом встановлено, що 02.06.2018 року о 19 год. 24 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд» митного поста«Солотвино» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 JZA421, номер кузова WDB9067331S210316, під керуванням громадянина України ОСОБА_2.

В ході проведення митного контролю зазначений транспортний засіб виведено із смуги руху «зелений коридор» у смугу руху «червоний коридор».

При вивченні документів, наданих для митного контролю автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 JZA421, а саме доручення на право керування виникла підозра щодо автентичності поданого доручення, завіреного печаткою та підписом литовським нотаріусом Liudmila Mackeviciene .

В ході перевірки було направлено запит литовському нотаріусу Liudmila Mackeviciene з метою підтвердження або спростування факту засвідчення доручення. Згідно отриманої відповіді, подане до митного оформлення громадянином ОСОБА_2 доручення на право користування автомобілем, литовським нотаріусом Liudmila Mackeviciene не засвідчувалось і є підробленим

Положеннями ч.2 ст.334 МК України визначено, що особи, які переміщують товари, транспортні засоби через митний кордон України, зобов'язані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

Органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України (ч.1 ст.198 МК України).

Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. №1118 «Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» - при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або уповноважена особа надає уповноваженій посадовій особі митниці, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду і подає оригінали та ксерокопії таких документів (п. 7 розділу першого Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України): що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на ТЗ (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття ТЗ з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення ТЗ з наданням таких пільг); паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншою документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо.

Відповідно до ст.358 КК України діяння поєднані з підробленням офіційного документа, який надає права та звільняє від обовязків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, або збут такого документа; з використанням завідомо підроблених документів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, тягнуть кримінальну відповідальність передбачену, відповідно ч.ч.1; 4; 3 цієї норми права.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2018 року, матеріали справи про порушення митних правил №2604/30500/18 від 07 червня 2018 року направлено до Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, як такі що мають ознаки кримінального правопорушення.

Після направлення матеріалів справи про порушення митних правил №2604/30500/18 від 07 червня 2018 року з Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області до Закарпатської митниці ДФС такі повторно скеровано до суду.

Згідно постанова слідчого СВ Тячівського ВН ГНП в Закарпатській області від 04 березня 2019 року, про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000807 від 12.07.2018 р. за повідомленням Управління про порушення митних правил по вказаній вище події, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що в ході розслідування вказаного кримінального провадження, встановлено що ОСОБА_2 не було відомо, про те, що доручення є підробленим, разом із тим встановлено, що власник автомобіля, що знаходиться в ОСОБА_4 у ході телефонної розмови запевнив ОСОБА_5, на імя якого видно доручення є дійсним, не підробленим, та запропонував надати нове доручення. ОСОБА_5 в підтвердження своїх показів надав до матеріалів клопотання доручення №1310 від 17.03.2018 року від імені ЗАО «NІLTERA ІR KO» ОСОБА_6 на зазначений вище транспортний засіб на імя ОСОБА_5.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_2 надав до матеріалів справи копію доручення №1807 від 18.07.2018 року від імені ЗАО «NІLTERA ІR KO» ОСОБА_6 на зазначений вище транспортний засіб на імя ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України .

Отже, винність є обовязковою ознакою адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип принцип субєктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України .

Відповідно до ст.ст. 10-11 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Поза цими визначеннями в законі видами вина відсутня.

За таких підстав, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_2, надаючи при в'їзді в Україну для митного оформлення документи на транспортний засіб, а саме доручення на право користування транспортним знав про те, що доручення на право користування транспортним засобом , є підробленим або незасвідчене належним чином.

Доказів того, що при видачі такого доручення на право користування транспортним засобом він особисто був присутнім суду не надано.

Разом із тим, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази про те, що ОСОБА_2 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не було здобуто і під час судового розгляду. У матеріалах справи відсутні і докази, які б вказували на те, що ОСОБА_2 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Аналізуючи субєктивну сторону діяння ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що останній не був зобовязаний передбачати можливість того, що в доручення від 29.04.2018 року литовським нотаріусом Liudmila Mackeviciene не засвідчувалось.

При цьому, ОСОБА_2 вчинив всі необхідні дії для додерження митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Отже, у діяннях ОСОБА_2 відсутня вина, як обовязкова ознака адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 483 МК України .

За положеннями ст.ст.. 486, 495 МК України обовязок доказування у митній справі покладається на органи доходів і зборів (митних органів).

Відповідно до змісту ст.483 МК України зазначене правопорушення характеризується умисною формою вини. Як видно, у справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 діяв з умислом, спрямованим на порушення зазначених митних правил.

Отже, підстав для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України немає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, вважаю, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_2 слід закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Керуючись ст.ст. 527, 528, 529, ч. 1 ст. 483 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283 - 285, 287 - 291, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення (справі про порушення митних правил) відносно громадянина України ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №2604/30500/18 від 7 червня 2018 року: легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» реєстраційний номерний знак ОСОБА_4 JZA421, номер кузова WDB9067331S210316, 2007 року випуску, обєм двигуна 2148 см., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № Н417182 повернути власнику або його представнику за дорученням.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7