Справа № 164/739/19 Провадження №33/802/456/19 Головуючий у 1 інстанціїНевар О. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 06 травня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 18 квітня 2019 року близько 10 год. 55 хв., на вул. Центральна, у с. Старий Чорторийськ Маневицького району Волинської області, він керував автомобілем, марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що сам зізнався працівникам поліції про те, що напередодні ввечері вжив 100 г горілки, та погодився пройти медичний огляд на місці за допомогою алкотесту, однак поліцейські йому відмовили і запропонували проїхати у заклад охорони здоров`я. Так, як у нього не було на це часу, працівниками поліції було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Визнає вину у вчиненому, щиро розкаюється та просить застосувати до нього ст.22 КУпАП, звільнивши від адміністративної відповідальності та обмежившись усним зауваженням.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою від 04.06.2019. Жодних клопотань про відкладення апеляційного розгляду від нього не надходило.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи, оскільки він повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18.04.2019 серії ДПР18 № 206572 ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «ВАЗ 2103» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Так, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав власноручно, зазначивши, що «від проходження огляду на стан сп`яніння відмовляюся». Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку також стверджується його власноручними письмовими поясненнями від 18.04.2019 (а.с.2) та рапортом інспектора СРПП № 3 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Снитюка В.О. від 18.04.2019 (а.с.3), які повністю відтворюють перебіг подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

У апеляційних доводах особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, стверджує, що погодилася пройти медичний огляд на місці за допомогою алкотесту, однак поліцейські у цьому відмовили і запропонували проїхати у заклад охорони здоров`я.

Апеляційним судом досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, на якому ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відмовляється у його проходженні (а.с.7).

Тому піддавати сумніву вказаний доказ у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Таким чином, невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні та його посилання на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення місцевого суду про порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, правильними.

Нових доказів суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, становлять підвищену суспільну небезпечність для оточуючих, оскільки стягнення у санкції даної статті КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для визнання даного адміністративного правопорушення малозначним та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст.22 КУпАП, апеляційний суд не знаходить.

Враховуючи вищенаведене, постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 06 травня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов