Справа № 314/1228/19
Провадження № 3/314/361/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2019 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працює комірником в магазині «Валенсія» в місті Вільнянськ, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Сонячна, будинок 60, РНОКПП НОМЕР_1, інші відомості суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1, не належним чином ставиться до виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,в результаті чого останній має погану успішність в школі, прогулює уроки та конфліктує з учнями.

Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 423369 від 11.03.2019 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення адміністративного правопорушення не визнала, при цьому пояснила, що свої обовязки по вихованню сина виконує в повному обсязі та належним чином, приймає участь у навчально-виховному процесі дитини, відвідує батьківські збори, регулярно спілкується з класним керівником хлопчика, піклується про позашкільне життя сина. Крім того, зазначила, що зміни в поведінці сина сталися після смерті батька, при цьому, вона виконує всі рекомендації служби у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області, а саме ОСОБА_2 пройшов курс стаціонарного лікування в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», про що надала копію довідки, яка долучена до матеріалів справи, до того ж, вона перевела хлопчика до школи в якій він навчався в початкових класах, як того рекомендувала служба, з метою зміни обстановки, а також задля можливості відвідування ним гуртку різьби по дереву, який від полюбляє.

Представник служби у справах дітей Вільнянської РДА Запорізької області ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що підстав для притягнення гр. ОСОБА_1 немає, оскільки вона відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків, крім того, надала копію листа КУ «Центр надання соціальних послуг» Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про повідомлення щодо сімї ОСОБА_1, відповідно до якого остання неодноразово викликалася для проведення профілактичних бесід на які вона завжди зявлялася та готова співпрацювати, хлопчик ОСОБА_2 завжди виглядає охайно, забезпечений необхідним приладдям для навчання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представника служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення і провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, єдиною підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення є повідомлення в.о. директора Нововасилівського НВК Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_4 про те, що учень 7 класу ОСОБА_2 не виконує вимоги Державного стандарту базової загальної середньої освіти, як наслідок отримує низькі бали, постійно відволікає на себе увагу, ображає однокласників, прогулює уроки. Будь-яких інших даних, що могли б підтвердити факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано і під час розгляду справи в суді не встановлено. Крім того, із встановлених фактичних обставин справи беззаперечно не встановлено, що ОСОБА_5 при зазначених вище обставинах скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. Вказані вище факти її вини є непереконливими, недостатніми, та не відповідають фактичним обставинам справи та не знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені під час судового засідання.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, внаслідок чого неповнолітні віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. В матеріалах справи дані про це відсутні. Сама ж по собі обставина, що неповнолітній ОСОБА_6 не виконує вимоги Державного стандарту базової загальної середньої освіти не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує покладені на неї обов'язки щодо виховання сина.

Протокол та додані документи не містять відомостей про протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність ОСОБА_1, які б були підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

До того ж, відповідно до наданих пояснень у судовому засіданні представником служби у справах дітей ОСОБА_1 відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обовязків хлопчик ОСОБА_2 завжди виглядає охайно, забезпечений необхідним приладдям для навчання.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, ст. 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобовязано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обовязкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення до моменту розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд,

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

15.04.2019