Справа № 201/4985/19
Провадження № 3/201/2255/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Шелестов К.О., з секретарем: Пухловою О.О., за участю: прокурора Кривцуна С.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділу УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, не працюючого, притягнутого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою УЗЕ в Дніпропетровській області 24 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1098 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до якого, останній, припинивши 19 грудня 2018 року повноваження депутата Соборної районної у м. Дніпрі ради, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 року № 3, із змінами, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за № 960/29090, шляхом вчинення відповідних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, постійно перебуваючи за місцем виконання повноважень за адресою: м. Дніпро, пл. Шевченка, 3, несвоєчасно, а саме 22 грудня 2018 року, без поважних причин, подав декларацію перед звільненням з посади особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою поліції за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що невчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави і місцевого самоврядування за 2018 рік після звільнення, у зв`язку із технічними проблемами із сайтом НАЗК.

Прокурор Кривцун С.О. у судовому засіданні вважав за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на достатність доказів винуватості останнього у вчиненні зазначеного правопорушення.

Вислухавши думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, а також дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до таких правових висновків.

Як встановлено з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, згідно з рішенням голови Соборної районної у м. Дніпрі ради № 165 від 14 березня 2018 року та постанови Жовтневої районної у м. Дніпропетровську виборчої комісії Дніпропетровської області, ОСОБА_1 обрано депутатом Соборної районної у м. Дніпрі ради.

Відповідно до рішення голови Соборної районної у м. Дніпрі ради № 193 від 19 грудня 2018 року та протоколу ХХІІ чергової сесії Соборної районної у м. Дніпрі ради, ОСОБА_1 з 19 грудня 2018 року достроково припинив повноваження депутата Соборної районної у м. Дніпрі ради.

Згідно з результатами пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), ОСОБА_1 опублікував декларацію перед звільненням о 14.57 год. 22 грудня 2018 року.

Положеннями ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В той же час, як встановлено з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до повідомлення голови Соборної районної у м. Дніпрі ради ОСОБА_2 (а.с. 10), Національне агентство з питань запобігання корупції було повідомлено про факт несвоєчасного подання депутатом Соборної районної у м. Дніпрі ради ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2018 року за період, не охоплений раніше поданими деклараціями після припинення своїх повноважень. Зазначене повідомлення було отримано уповноваженої особою Національного агентства з питань запобігання корупції 26 грудня 2018 року за № 06/60582/18.

Згідно з положеннями ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства.

Згідно положень ст. 255 КУпАП, до повноважень уповноважених на те посадових осіб Національного агентства з питань запобігання корупції належить право складати протокол про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2, 188-46, 212-15, 212-21 КУпАП.

Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що фактично факт виявлення несвоєчасності подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік за період, не охоплений раніше поданими деклараціями після припинення повноважень, був встановлений з моменту отримання уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції 26 грудня 2018 року відповідного повідомлення про несвоєчасне подання такої декларації, однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, уповноважені особи НАЗК після встановлення особи, яка несвоєчасно подала відповідну декларацію, жодних дій для складання протоколу про адміністративне правопорушення не вчинили, а лише 29 січня 2019 року направили зазначені матеріали до органів внутрішніх справ (а.с. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Частиною третьою ст. 38 КУпАП також передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення), за винятком справ про адміністративні правопорушення, які відповідно до КУпАП підвідомчі суду (судді), та за якими такий строк становить три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, а щодо правопорушень, пов`язаних з корупцією, три місяці з дня їх виявлення, але не пізніше двох років з дня їх вчинення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вимогами ч. 3 ст. 38 КУпАП в частині строку притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачено два різні такі строки, загальний - два роки з моменту вчинення адміністративного, та спеціальний - три місяці з моменту його виявлення, який може бути застосований лише у межах загального строку, тобто до спливу двох років з моменту вчинення адміністративного правопорушення, сплив якого є безумовною підставою для застосування положення вказаної норми права.

Крім того, визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, в Рішенні від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (заява №21722/11) зазначено про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Таким чином, враховуючи, що з моменту виявлення уповноваженими особами адміністративного правопорушення - 26 грудня 2018 року, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, тримісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності минув 29 березня 2019 року, розпочате провадження у цій справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього, яке надійшло на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська лише 26 квітня 2019 року, підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 38, 247, 283, 284 КУпАП, ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадженням - закрити, у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: К.О. Шелестов