Справа № 263/8517/19
Провадження №3/263/2404/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Кулик Сергій Вікторович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.06.2019 року о 16-35 год. в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, біля будинку № 43, керував транспортним засобом мопедом, без державного реєстраційного номера, у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , того ж дня, 04.06.2019 року о 16-35 год. в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, біля будинку № 43, керуючи транспортним засобом мопедом, без державного реєстраційного номера, який приводиться до руху за допомогою електродвигуна, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEO SF, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , тим самим порушивши п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить його підпис у відповідній графі в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Дослідивши матеріали об`єднаної справи, суддя приходить до висновку, що факти адміністративних правопорушень підтверджуються наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №170144 від 04.06.2019р.; довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» № 736 від 04.06.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 на час огляду 04.06.2019 року перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладненій; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом; відеозаписом з місця правопорушення; протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 170309 від 04.06.2019 року; схемою місця ДТП, фототаблицею.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що події правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, мали місце, вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень доведена повністю.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому суддя не застосовує додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 124, ч.1 ст.130, 252, 268, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя С.В.Кулик