АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/348/19 Справа № 695/153/19 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., з участю захисника, правопорушника ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах правопорушника ОСОБА_3, на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 -,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 385434, ОСОБА_3, 06.01.2019 року о 02год. 20хв. перебуваючи по вул. Шевченка, в м. Золотоноші, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі чи за допомогою алкотестера відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_3 було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та закрити провадження по справі в звязку з відсутністю в діях правопорушника ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Просить, викликати в судове засідання в якості свідка гр.. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

При цьому вказує, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою і підлягає до скасування.

Додає, що не згоден із зазначеною постановою у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, оскільки були порушені права на судовий захист.

Зазначає, що в постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права.

Додає, що при винесені постанови, не було враховано особу правопорушника, його характеризуючі дані, а також те, що він до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Наголошує, що ОСОБА_3 отримав оскаржувану постанову від 05.03.2019 року лише 20.03.2019 року, тому необхідно поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника, пояснення правопорушника, який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що протоколу про адміністративне правопорушення БД № 385434, ОСОБА_3, 06.01.2019 року о 02год. 20хв. перебуваючи по вул. Шевченка, в м. Золотоноші, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі чи за допомогою алкотестера відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 385434 від 06.01.2019 р., де зазначено, що ОСОБА_3, 06.01.2019 року о 02год. 20хв. перебуваючи по вул. Шевченка, в м. Золотоноші, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі чи за допомогою алкотестера відмовився у присутності двох свідків в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1);

- даними пояснень свідка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, про те, що 06.01.2019 року, о 02.35 год. в м. Золотоноші, вул. Шевченка, правопорушник ОСОБА_3 в його присутності відмовився від проходження у встановленому Законом порядку перевірку на стан спяніння в медичному закладі або за допомогою алкотестера (а.с.2);

- даними пояснень свідка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, про те, що 06.01.2019 року, о 02.35 год. в м. Золотоноші, вул. Шевченка, правопорушник ОСОБА_3 в його присутності відмовився від проходження у встановленому Законом порядку перевірку на стан спяніння в медичному закладі або за допомогою алкотестера (а.с.2);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, у відповідності до вимог п.2.5. ПДР України та ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а не за керування транспортним засобами особою в стані сп'яніння.

За змістом п.1 розділу І Інструкції ознаками алкогольного спяніння , крім іншого є запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції вірно встановив, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження перевірки на стан спяніння в установленому Законом порядку..

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, при прийнятті рішення суддя першої інстанції врахував, що зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та обєктивного їх дослідження, прийшов до вірного висновку, що правопорушник ОСОБА_3 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що доводи захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_3 щодо невідповідності висновку судді першої інстанції обставинам справи, суд оцінює критично, оскільки суддею суду першої інстанції вірно винесене рішення, яке відповідає всім обставинам справи.

Апелянт вказує на те, що він не повідомлявся місцевим судом належним чином про місце, день та час слухання справи, і справу розглянуто за його відсутності, чим порушено його право на захист.

З матеріалів справи вбачається, що місцевим судом слухання справи призначено на 05.03.2019 року на 08:15 год., проте ОСОБА_3 без поважних причин не з'явився в судове засідання, у звязку з чим місцевим судом розглянуто справу за його відсутності.

Враховуючи викладене, місцевим судом вживалися всі заходи спрямовані на унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_3, і здійснено всі дії для розгляду справи в розумні строки та передбачені ст. 38 КУпАП.

Крім того, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_3, в тому числі на захист, оскільки в суді апеляційної інстанції він особисто приймав участь разом з захисником ОСОБА_4, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_3 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо нього.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки про існування оскаржуваної постанови апелянту стало відомо лише 20.03.2019року.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

При таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 05.03.2019 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату ОСОБА_4, яка діє в інтересах правопорушника ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду м. Черкаси від 05 березня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 384 грн. 20 коп. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок