Справа № 158/645/19 Провадження №33/802/391/19 Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., перевіривши апеляційну скаргу прокурора на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, депутата Звірівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову районного суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та накласти адміністративне стягнення, в межах санкції цієї статті.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Статтею 29 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (із змінами та доповненнями) передбачено, що нагляд за додержанням законів у сфері запобігання і протидії корупції здійснюється Генеральним прокурором України та підпорядкованими йому прокурорами.

Чинний Закон України "Про прокуратуру" ст.ст. 2, 26 не передбачає прокурорський нагляд за виконанням законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення, як це визначено ст. 250 КпАП України.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, відповідно до п. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною четвертою ст. 23 Закону передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді, а також визначені підстави та порядок такого обґрунтування.

Крім того, зазначеним розділом передбачено право визначеного кола прокурорів на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі, у кримінальній справі.

Будь-які інші повноваження прокурора, пов`язані з реалізацією ним права на подання апеляційної скарги на судове рішення у справах про адміністративне правопорушення, зазначеним Законом не передбачені.

Разом з тим частиною 1 ст. 287 КпАП України (в редакції із змінами від 14 жовтня 2014 року № 1697-УП), передбачено право прокурора на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, але тільки у випадках, передбачених частиною 5 ст. 7 цього Кодексу, тобто при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійснені нагляду за додержанням законів при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, передбачені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру».

Крім того в інформаційному листі №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язанні з корупцією» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виклав свою правову позицію, згідно якої прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення. В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КпАП України, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також, з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч. 5 ст. 7 КпАП України, апелянту необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги до розгляду з поверненням її особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 287, 294 КпАП України ,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 повернути особі, які її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук