КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 11 квітня 2019 приблизно о 23 годині 30 хвилин керував транспортним засобом «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Кільцева дорога в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, з огляду на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду.

На думку апелянта, суд не дотримався положень, передбачених ст. ст. 268, 278 КУпАП, а повідомлення про день, час та місце розгляду справи шляхом телефонного дзвінка є неналежним доказом, оскільки неможливо встановити яку саме інформація передав секретар судових засідань.

Як зазначає апелянт, пояснення свідків написані на підготовленому бланку що також не може бути визнано беззаперечним доказом його вини.

Апелянт вказує на те, що огляд проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Про день, час, місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомлявся у встановленому законом порядку неодноразово, що підтверджується повідомленнями про виклик до суду, а також телефонограмою (ас. 19, 21, 24). Однак, до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до апеляційного суду від ОСОБА_1 не надходило, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку про розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, який наявний у справі, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду та не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 , суд обґрунтовано послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , диск з відеозаписом (ас. 10-11), та дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , 11 квітня 2019 приблизно о 23 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Кільцева дорога в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Так, згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутих 7 відеозаписів події від 11 квітня 2019 року, наявних на диску, вбачається, що на АЗС ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху України. В процесі спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Згідно з даними, зафіксованими на 4 файлі, після розмови працівників поліції з ОСОБА_1 останньому в присутності двох свідків роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а також наслідки відмови від проходження такого огляду. ОСОБА_1 , який поводив себе некоректно, висловлювався брутальною лайкою, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога, відмовитись від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння. В подальшому на диску зафіксовано складання адміністративного матеріалу.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, підтверджуються обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», у лікаря нарколога, що свідчить про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд не дотримався положень, передбачених ст. ст. 268, 278 КУпАП, а повідомлення про день, час та місце розгляду справи шляхом телефонного дзвінка є неналежним доказом, оскільки неможливо встановити, яку саме інформація передав секретар судових засідань, є необґрунтованими, оскільки згідно з текстом телефонограми ОСОБА_1 за номером телефону, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, повідомлено про розгляд щодо нього матеріалу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, о 9 год. 14 травня 2019 року у Києво-Святошинському районному суді Київської області за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1 (ас. 3).

Більш того, апеляційна скарга до суду першої інстанції подана ОСОБА_1 16 травня 2019 року, тобто через два дня з часу винесення оскаржуваної постанови, що в свою чергу свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про розгляду справи місцевим судом (ас. 13).

Доводи апелянта про те, що пояснення свідків написані на підготовленому бланку, що також не може бути визнано беззаперечним доказом його вини, є безпідставними, оскільки зазначені у вказаних поясненнях обставини щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджуються відеозаписом події.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що огляд проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки працівниками патрульної поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння з дотриманням положень Закону, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, а відтак, огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводився.

Більш того, водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи, згідно зі змістом якої ОСОБА_4 забрала транспортний засіб «Opel Zafira» під свою відповідальність, та зобов`язалась не пускати за кермо ОСОБА_1 до повного його виходу з алкогольного сп`яніння (ас. 3).

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, постанова місцевого суду є законною, вмотивованою, обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,- залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва