Справа № 451/241/19 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 33/811/567/19 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мулявки О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 18.02.2019 року о 02 год. 25 хв. в м.Радехові на вул.Львівській керував автомобілем «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в Радехівській ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, оскільки працівниками поліції на місці і в подальшому в протоколі не було сформульовано, який саме огляд він мав пройти на їх вимогу та у який спосіб, тобто на місці із застосуванням спеціальних засобів, із зазначенням конкретно яких саме чи в найближчому закладі охорони здоров`я, він не мав можливості надати однозначну відповідь погоджуватися чи відмовлятися.

Окрім цього, на його переконання, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, суть правопорушення в якому є невірне та нечітке, що позбавило його права на захист.

Також ОСОБА_1 звертає увагу й на те, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, зокрема у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що, на його думку, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Окрім цього, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що показання свідка ОСОБА_2 не узгоджується з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів, та за наявності суперечливих показань, суд не викликав свідка і не допитав у судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, зробив висновок про те, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.2.5 ПДР, а саме ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Висновок судді одержаний внаслідок всебічного, повного та об`єктивного розгляду усіх обставин справи, та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2019 року серії БД №323486 (а.с.2), 18 лютого 2019 року о 02 год. 25 хв. ОСОБА_1 у м.Радехів на вул.Львівській керував автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в Радехівській ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На переконання апеляційного суду, суть правопорушення, інкримінована ОСОБА_1 , повністю відповідає змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП. Жодних суперечностей у змісті протоколу та статті закону апеляційний суд не вбачає.

Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлено вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п.9 розділу ІІ вказаної Інструкції у графі «до протоколу додається» зазначаються пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

На переконання апеляційного суду, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376, у ньому містяться усі необхідні реквізити, у тому числі дані про матеріали, додані до протоколу.

Зокрема, згідно з протоколом, до такого додаються: п/в ІНА №074200 від 03 квітня 1996 року, пояснення понятих, акт затримання транспортного засобу, рапорт, які були предметом дослідження у суді першої інстанції та покладені в основу прийнятого рішення.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , 17.02.2019 року повернувся додому ОСОБА_4 із товаришем. Вони обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння. Вдома товариш попросив ОСОБА_5 відвести його додому в с.Криве, вона сказала, що їх самих не відпустить, так як вони були випившими. Їдучи по дорозі вул.Львівської в них сталася поламка, а саме згасли передні фари в автомобілі, через що їх було зупинено працівниками поліції. В її присутності ОСОБА_4 відмовився від будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5).

За клопотанням захисника ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції була допитана як свідок ОСОБА_2 , яка під час апеляційного розгляду змінила свої показання та зазначила, що її товариш ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, сідаючи за кермо автомобіля, а навпаки вона перебувала у стані сп`яніння, що розцінюється судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене її товаришем адміністративне правопорушення.

Як зазначено в письмових поясненнях ОСОБА_3 від 28.02.2019 року, цього дня близько 02 год. 25 хв. такий проходив по вул.Львівській і його було зупинено працівниками поліції для присутності в якості свідка, коли він підійшов ближче, то побачив невідомого йому чоловіка. Коли працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест алкогольного сп`яніння на приладі «Драгер», а також в Радехівській ЦРЛ, на що останній відмовився. Також в його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від будь-якого підпису. Також в його присутності було поставлено на площадку Радехівське ВП автомобіль «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 (а.с.6).

Із акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.02.2019 року вбачається, що затримання здійснено у зв`язку із дооформленням адмінматеріалів за ст.130 КУпАП. (а.с.7).

Згідно з даними постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 лютого 2019 року серії НК №890530 (а.с.8), та рапорту поліцейського ГРПП №1 Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Закревського Ю.Є. (а.с.3), підставою для зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_2 , стало порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п.19.1а ПДР. Зокрема, інспекторами поліції 18 лютого 2019 року в ході патрулювання зони №1 в м.Радехові на вул.Львівській було помічено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2106», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який їхав з порушенням, а саме рухався з вимкненим ближнім світлом фар в темну пору доби. При зупинці даного транспортного засобу та при перевірці документів було встановлено, що даним транспортним засобом керував ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм транспортного засобу у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, на це водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній відмовився, тоді ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Радехівській ЦРЛ, на що він також відмовився.

Факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також підтверджується актом (а.с.4), з якого вбачається, що проходження огляду запропоновано у зв`язку із виявленими в ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, координації рухів.

Таким чином, наведеними вище доказами, які за своїм змістом є логічними й послідовними, в допустимості й належності яких в апеляційного суду не виникає сумнівів, стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови особи-водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок направлення водіїв на огляд для встановлення стану сп`яніння та порядок проходження цього огляду не ґрунтуються на матеріалах справи, відповідно до яких вимоги цих нормативних документів були дотримані у повному обсязі.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я є непереконливими, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у тому числі в медичному закладі, окрім цього таке направлення надається не водієві, а медичному закладу в разі доставляння водія туди на огляд.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень вимог закону, які б мали наслідком зміну чи скасування оскаржуваної постанови під час апеляційного розгляду не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 07 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк