Дата документу 29.03.2019
Справа № 334/914/19
Провадження № 3/334/423/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, провулок Моторний 17,

за ч. 2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 03.02.2018 року водій ОСОБА_1 в м. Запоріжжя о 04 годині 40 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2105 номерний знак Р73953ЗП по бул. Портовому 4, в м. Запоріжжя з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, шляхом надіслання судової повістки за адресою, зазначеною правопорушником у протоколі, в звязку з чим, суд вважає за можливе справу розглядати без його участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 викликався в судове засідання через оголошення на офіційному сайті судової влади України за веб-адресою http://ln.zp.court.gov.ua.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення правопорушника про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання правопорушника, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням обставин справи, письмових пояснень свідків, дослідженого відеозапису, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

Ст.130 ч.2 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 316824, встановлено, що 03.02.2018 року водій ОСОБА_1 в м. Запоріжжя о 04 годині 40 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2105 номерний знак Р73953ЗП по бул. Портовому 4, в м. Запоріжжя з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

За змістом пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 03.02.2018 року вони були запрошені співробітниками поліції як свідки та в їхній присутності ОСОБА_1, відмовився від проходження повного медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі в присутності двох свідків.

Зазначені особи вказані у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки із зазначенням відомостей про їх місце проживання та особистими підписами, їх зацікавленості у справі не встановлено, їх пояснення складені безпосередньо після зупинення ОСОБА_1 уповноваженим працівником поліції, за змістом про фактичні обставини узгоджуються із протоколом тому приймаються суддею як доказ при винесені постанови.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобовязаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 року за № 1413/27858, яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 01.10.2018 року постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі про адміністративні правопорушення № 335/4342/18 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.7-8).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, знайшло своє підтвердження доказами, є підставою для визнання його винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення по ст.130 ч.2 КпАП України.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35,130 ч.2,283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: Козлова Н. Ю.