Справа № 944/5094/19
Провадження №3/944/2890/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2019 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби «Грушів» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого інспектором прикордонного контролю 3 категоррії - дозиметрист відділення інспекторів прикордонної служби "Грушів" (тип Б) відділу прикордонної служби "Равва-Руська" 1 категорії (типу Б) Львівського прикордонного загону, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №332844 від 25 вересня 2019 року, 09 вересня 2019 року о 02 год. 00 хв. сержант ОСОБА_1 під час несення служби в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» із завданням здійснення контролю та огляду транспортних засобів, які в`їжджають в прикордонну смугу, на околиці населеного пункту Нагачів Яворівського району Львівської області, порушив правила несення прикордонної служби, а саме спав у приміщенні (в кунгу) біля місця несення служби, чим порушив правила несення прикордонної служби, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-18 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-18 КУпАП заперечив та пояснив, що дійсно 09 вересня 2019 року вночі біля 01 год. 30 хв. під час несення служби у нього появився біль в ділянці епігастрію і він відлучився в кунг, щоб випити таблетки «Омепразол», які йому призначив приймати лікар "Військово-медичного клінічного центру" О.Топилко, оскільки він хворіє виразковою хворобою 12-палої кишки. Він випив таблетку і присів на стілець, оскільки був несамовитий біль шлунка, в цей час зайшов офіцер внутрішньої та власної безпеки та запитав чи визначався йому час відпочинку, він сказав ні, оскільки пішов випити таблетку, а не відпочити. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.1 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідальність особи за ч.2 ст.172-18 КУпАП настає у випадку порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №332844 від 25 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 належних та допустимих доказів винуватості останнього не долучено, в протоколі зазначено, що свідки вчинення даного адміністративного правопорушення відсутні.

Крім цього, слід звернути увагу на те, що копії витягів, які долучені до адміністративних матеріалів не містять дат та належним чином не засвідченні, а тому їх слід залишити поза увагою.

Під час судового розгляду особою, яка притягується до адміністративної відповідальності долучено виписку із медичної карти стаціонарного хворого №3681 (терапевтичного відділення), згідно якої ОСОБА_1 хворіє на виразкову хворобу і йому призначено лікування; довідка лікаря, з якої вбачається, що ОСОБА_1 вкінці серпня 2019 року телефонував лікарю, оскільки в нього було загострення виразкової хвороби, і йому було призначено медичний препарат "Омепразол", який він вживав під час несення служби. Пояснення особи дані в судовому засіданні збігаються з поясненнями особи, долученими до матеріалів справи.

З огляду на встановлене та вищезазначені норми Закону, суд вважає, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №332844 від 25 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 не дотримано норми закону щодо складання вказаного протоколу, що свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП. Будь-яких доказів вини ОСОБА_1 суду не представлено.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази у справі, слід прийти до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2

ст.172-18 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ч.2 ст.172-18, 221, 268, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.