Справа № 404/4672/19
Номер провадження 3/404/1502/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилився від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 03.06.2019 року близько 19 год. 50 хв. на зупинці громадського транспорту біля готелю «Київ» по вул. В. Перспективній у м. Кропивницькому брала участь в інсценуванні викрадення людини, яке призвело до суспільного розголосу і повідомлення поліції про злочин. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав повністю та пояснив, що вчинив його за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки його донька вчинила дії, пов`язані з інсценуванням злочину в громадському місці, що потягло до помилкового виклику поліцейських. Проте, вказує, що намагається належно виховувати доньку, щоб вона утримувалася від дій, які порушують порядок, вона добре вчиться, не має жодних зауважень з цього приводу, є воротарем футбольної команди, переведена до 11 класу, у школі отримала звання «Кращий спортсмен року». Стверджує, що під час події ОСОБА_2 не мала на меті порушувати громадський порядок та підпала під вплив дорослих осіб.

Крім наведених пояснень вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №291427 від 03.06.2019 року (а.с.1), довідкою про результати проведеної перевірки за фактом звернення ОСОБА_3 (а.с.2), копією рапорта (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , неповнолітньої ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 (а.с.4-19), розпискою ОСОБА_1 (а.с.20), довідкою (а.с.21), копіями паспорта ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.22-24), які підтверджують обставини, встановлені судом.

При цьому з наведених доказів та пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , які у тому числі надавалися в суді, вбачається, що останні, спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинили дії, спрямовані на інсценування викрадення дівчини з використанням автомобіля за обставин, встановлених судом, переслідуючи мету проведення «соціального експерименту» та дослідження реакції людей на неправомірні дії. Проте, вони не змогли після інсценування злочину одразу пояснити присутнім на місці події те, що відбулася фактично його імітація, оскільки автомобіль через значну завантаженість дороги не зміг швидко розвернутися та повернутися на місце події, ОСОБА_5 , який залишився на місці події та мав вчинити наведене, фактично не вчинив відповідних дій, а ОСОБА_4 , хоча і пояснювала це присутнім, але все одно це призвело до виклику поліції. Тобто згідно з поясненнями учасників події вони не мали намірів на негативні наслідки події, які настали.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, зокрема щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Таким чином дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Водночас, з огляду на викладене раніше, суд зважає на те, що за результатами перевірки органами поліції не висувалося жодних обвинувачень безпосереднім учасникам події про вчинення правопорушень та складено довідки про відсутність у їх діях будь-яких адміністративних правопорушень (а.с.2), у тому числі стосовно доньки ОСОБА_1 , останній повністю визнав вину у вчиненому, працює, вживає заходів щодо виховання доньки, жодних інших обставин, які б вказували про неправильну поведінку дитини або негативно характеризували її не встановлено, навпаки повідомлено відомості, які характеризують її позитивно. При цьому ОСОБА_1 запевнив про недопущення в майбутньому адміністративних правопорушень, проведення виховних профілактичних бесід із дитиною після події, його ставлення до вчиненого та самі обставини події, тому суд вважає, що саме правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, не заподіяло значної шкоди, від нього не настало суттєвих наслідків, тобто воно є малозначним, на що і впливає ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому, яка визначається із врахуванням його пояснень та обставин допущених порушень.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 184 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло