Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Єдиний унікальний номер 264/6809/18
Номер провадження 33/804/202/19
Суддя суду 1 інстанції: Литвиненко Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І., за участю секретаря Меркулової Я.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, начальника оркестру ВЧ0989, що мешкає на території АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Особи, що брали участь

у розгляді справи: захисник ОСОБА_2

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 25 листопада 2018 року о 02:40 год. по вулиці Гоголя в Кальміуському районі м. Маріуполя Донецької області керував транспортним засобом «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законному порядку з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» ARAM 3608 в присутності двох свідків Від проходження у встановленого порядку огляду на стан сп'яніння в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Хома В.В. притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави. Стягнуто судові витрати.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі та усних доповненнях до неї захисник ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить постанову скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що працівниками поліції в порушення вимог ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» при зупиненні ОСОБА_3 не було проінформовано про конкретну причину його зупинення з детальним описом підстав зупинки.

Вважає, що після складання протоколу, задля приховування своїх неправомірних дій при зупинці авто, працівники поліції склали постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП о 04:57. Проте ОСОБА_3 свій підпис у вищезазначеній постанові не ставив, оскільки викладені у постанові данні не відповідають дійсності та є сфальсифікованими. До того ж у доданій працівниками поліції копії постанови до матеріалів справи стоїть підпис, котрий не є підписом ОСОБА_3

Також вказує, що на прохання ОСОБА_3 до працівників поліції про надання сертифікату відповідності і свідоцтва про повірку запропонованого для продуття алкотестеру «Drager» йому було відмовлено. Суддею факт законності використання працівниками поліції Газоаналізатору «Drager Alkotest» ARAM 3608 не було встановлено і взагалі проігноровано. Після того, як ОСОБА_3 продув «Drager» він висловив свою незгоду з результатами приладу, але був готовий пройти медичний огляд у відповідній установі. Але направлення до протоколу поліцейським не додане, що виключає належне направлення поліцейським ОСОБА_3 для огляду до закладу медичної установи взагалі.

До того ж, у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_3 зазначив свою незгоду з результатом алкотестеру «Drager», вказані два свідки, які нібито були присутні на місці складання протоколу та давали свідчення. Проте зміст пояснень свідків викликає сумнів, оскільки вписаний в заздалегідь роздруковані бланки, містять однаковий текст і мають різницю лише в анкетних даних, а саме тому вони повинні були бути викликаними в судове засідання та допитані.

До апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився. Захисник пояснив, що він повідомлений про час і місце розгляду справи. Заяву про її відкладення не надав. Тому справа розглянута у його відсутність.

Заслухавши захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 285 КУпАП копія постанови судді протягом трьох днів після її оголошення вручається або надсилається особі, відносно якої вона винесена.

Відповідно зі ст. ст. 287. 294 КУпАП постанова судді по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом 10 днів з дня її винесення. Пропущений строк може бути поновлений, якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про поновлення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова судді про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік винесена 10 грудня 2018 року. При її оголошенні ОСОБА_3 присутнім не був.

За відомостями, що містяться в матеріалах справи, копію постанови він отримав 14 лютого 2019 року, її копія поштою йому не надсилалась.

Тому строк на апеляційне оскарження постанови він пропустив з поважних причин, у зв'язку із чим цей строк підлягає поновленню.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації , трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону суддею дотримані, але не у повному обсязі.

З постанови вбачається, що суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, оскільки він підтверджується дослідженими доказами.

Так суддя обґрунтовано послався на: протокол про адміністративне правопорушення, який складений з дотриманням вимог КУпАП і в якому викладені обставини вчинення правопорушення; письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були присутніми при складені протоколу та підтвердили, що ОСОБА_3 на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням алкотетеру «Драгер», значення якого склало 1,77 % ; акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, в якому він зазначив про свою згоду з вказаними показниками, відеоматеріали з фіксацією зазначених подій, з яких вбачається, що ОСОБА_3 пояснював, що перед керуванням транспортним засобом вживав слабоалкогольні напої і просив поліцейських відпустити його, оскільки їхати йому недалеко (а.п. 3-7). Цими ж відеоматеріалами спростовуються апеляційні доводи захисника про те, що на вимогу ОСОБА_3 працівники поліції не надали йому сертифікат на законність використання приладу «Drager Alkotest» ARAM 3608, а також про висловлювання незгоди з його результатами та про відмову у проханні провести його огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі.

Враховуючи наведені докази та положення п. 6 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1133 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», вважаю, що письмові пояснення ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив про незгоду з результатами алкотестеру, та на які захисник посилається в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою про звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності у зв'язку з порушенням його прав на медичний огляд у закладі охорони здоров'я.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_3 є склад даного адміністративного правопорушення.

Тому апеляційні доводи захисника з цього приводу, є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, висновки судді про те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я , є необґрунтованими, оскільки на підтвердження вчинення цього адміністративного правопорушення в матеріалах справи не міститься жодного доказу. Отже в цій частині апеляційні доводи захисника підлягають частковому задоволенню, а постанова судді зміні.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

поновити захиснику ОСОБА_2 строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання на відмову ОСОБА_3 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду Бєдєлєв С.І