Справа № 404/7419/19
Номер провадження 3/404/2325/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2019 року о 02 год. 12 хв. ОСОБА_1 по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що за часу та обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, 05.10.2019 року транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував його товариш ОСОБА_2 , який був зупинений працівниками поліції, а він у цей час сидів у вказаному транспортному засобі на задньому пасажирському сидінні. Працівники поліції повідомили ОСОБА_3 , що в їхньому автомобілі некоректно працюють фари ближнього світла та запропонували на місці виправити недоліки, зачекавши на результат. ОСОБА_2 повідомив, що перемикач не переключає дальнє світло на ближнє, в результаті чого попросив його сісти на місце водія, а сам вийшов з автомобіля (з водійського місця). На прохання ОСОБА_4 , він переліз із заднього пасажирського сидіння на місце водія для корегування роботи фар, у цей час до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки автомобілем не керував, розгубився, так як знаходився вперше в такій ситуації. У подальшому іншим екіпажем працівників поліції на місце події було доставлено двох свідків, які викликали у нього підозру щодо упередженості, та які стали свідками того як він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі. У чому полягала можлива упередженість свідків під час розгляду справи в суді він в усних поясненнях пояснити не зміг. При цьому він не ставить під сумнів пояснення свідків про те, що він дійсно у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, що відповідає дійсності. Вважає, що працівниками поліції матеріали справи були сфальсифіковані, оскільки він транспортним засобом не керував, а також не співпадає час на бодікамерах працівників поліції та відео реєстраторі, що дає можливість працівникам поліції здійснювати зловживання. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №270111, у якому належно викладено встановлені судом обставини правопорушення (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно з якими вони були присутні під час того, як водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я (а.с.3, 4);

- відеозаписами події, якими зафіксовано факти керування автомобілем ОСОБА_1 та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків (а.с.6);

- поясненнями поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , наданими ним як свідком у суді, згідно з якими 05.10.2019 року близько 02 год. він знаходячись на зміні з колегою ОСОБА_8 та керуючи патрульним автомобілем по вул. Вокзальній у м.Кропивницькому звернув увагу на транспортний засіб «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по зустрічній смузі руху із ввімкненим дальнім світлом фар.

Зупинивши вказаний транспортний засіб, він представився водієві, якого впізнав у судовому засіданні ОСОБА_1 та повідомив, що у його автомобілі при русі зустрічного транспортного засобу в темну пору доби працюють фари в режимі дальнього світла, що порушувало пункт 19.2 Правил дорожнього руху. У подальшому під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), в результаті чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки в їх екіпажі не було приладу «Драгер», до його доставки іншим екіпажем ОСОБА_1 перебував у власному автомобілі на сидінні водія. Після доставки приладу «Драгер» ОСОБА_1 був запрошений для надання документів та проходження в присутності двох свідків огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або закладі охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, порушивши п.2.5. ПДР України. Надалі відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та відсторонено його від керування транспортним засобом, шляхом передачі керування автомобілем тверезому водієві.

Під час зупинки вказаного транспортного засобу, в салоні автомобіля знаходилося близько 5 осіб, проте саме ОСОБА_1 знаходився на місці водія та останній не заперечував керування саме ним вказаним транспортним засобом, намагаючись уникнути відповідальності вже під час оформлення матеріалів у справі шляхом зміни своїх пояснень, заперечення факту керування автомобілем, який спочатку підтверджував, та пропонування «вирішити вказане питання».

При цьому відеозаписом реєстратора поліцейського автомобіля чітко зафіксовано зупинку автомобіля «ВАЗ 2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та те, як він підходить до цього автомобіля та починає спілкування з водієм, який перебуває в ньому. До вказаного часу водій не змінював своє місце та не виходив з автомобіля, що він чітко бачив. У той час як він йшов до автомобіля, він увімкнув нагрудну відеокамеру, якою, як і відео реєстратором, одночасно зафіксовано його спілкування з водієм автомобіля, яка підтверджує, що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 про неузгодженість часу на відеозаписах реєстратора та нагрудної камери пояснюються тим, шо запис здійснювався двома різними приладами, у яких по різному було внесені налаштування часу, який на нагрудних камерах налаштований із запізненням приблизно на 2 хв., тому склалася ситуація згідно з якою за часом з різних відеозаписів з різних приладів начебто спочатку він підійшов до автомобіля, а потім автомобіль був зупинений.

Також, такими, що не відповідають дійсності, є пояснення ОСОБА_1 про те, що водієм автомобіля був ОСОБА_2 , який після його зупинки виходив із переднього сидіння водія, а ОСОБА_1 пересаджувався на сидіння водія, оскільки він чітко бачив, що такого не відбувалося. Під час оформлення матеріалів до суду направлено записи із реєстратора, які містять відомості про зупинку автомобіля та вихід з нього ОСОБА_1 , оскільки відеозаписи, під час того, як очікували інший поліцейський автомобіль із приладом «Драгер» мали великий об`єм.

- поясненнями поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області Хлистуна Д.В., наданими ним як свідком у судовому засіданні, які аналогічні за змістом поясненням ОСОБА_7 , у яких він підтвердив, що особисто бачив, що саме ОСОБА_1 керував зупиненим автомобілем і маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду у встановленому порядку у присутності двох сторонніх не заінтересованих свідків.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які достатні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час провадження у справі відсутні і не встановлені.

Пояснення ОСОБА_1 щодо зловживання своїм становищем працівниками поліції, що стосується не співпадання часу на бодікамері та відеореєтраторі автомобіля працівників патрульної поліції нічим не підтверджується, а лише вказують на відсутність синхронності в часі на вказаних приладах. Проте, з долучених до матеріалів справи відеозаписів можна побудувати хронологічну картину, співставивши відповідні відеозаписи із відеореєстратора та нагрудної камери, які містять обставини, що певний час знімалися одночасно, які підтверджують те, що різниця в налаштуваннях часу між приладами складає близько 1 хвилини 58 секунд (відставання часу на нагрудних камерах від часу на реєстраторі), що не впливає на об`єктивність самих відеозаписів з точку зору їх аудіо- та відео- інформативності.

Так файл реєстратора «video_2019-10-07_10-35-36» о 02:13:43 містить дані про те, як поліцейський, який підійшов до автомобіля, який зупинено, вмикає у цей час нагрудну камеру та починає спілкування із водієм. Одночасно початок спілкування поліцейського із водієм, яким є ОСОБА_1 , зафіксовано нагрудною камерою поліцейського, про що свідчить файл «» о 02:11:45.

Також файл реєстратора «video_2019-10-07_10-35-40» з 02:24:06 містить дані про те, як поліцейський, який підійшов до автомобіля, який зупинено, починає спілкування із водієм ОСОБА_1 , після якого водій та пасажир з задньої правої дверці виходять з автомобіля, водій надає документи. Одночасно таке спілкування поліцейського із водієм, вихід із автомобіля водія та цього ж пасажира, ті ж самі події зафіксовано нагрудною камерою поліцейського, про що свідчить файл «» з 02:22:08.

Таким чином встановлені обставини з долучених відеозаписів безумовно та безсумнівно підтверджують зупинку автомобіля, до якого одразу підходить поліцейський, який вмикає нагрудну камеру та фіксує перебування за його кермом ОСОБА_1 .

Відтак, факт керування автомобілем ОСОБА_1 підтверджується прямими доказами у справі долученими відеозаписами та поясненнями поліцейських, опитаних безпосередньо в суді, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, не беруться судом до уваги, як дані з метою уникнення від відповідальності за вчинене. Більше того, пояснення ОСОБА_1 з цього приводу не є послідовними, оскільки згідно з долученим відеозаписом після зупинки транспортного засобу на прямі запитання поліцейських він не заперечував, а погоджувався з керуванням автомобілем, у якому належно не перемикаються фари дальнього та ближнього світла.

Враховуючи пояснення двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у закладі охорони здоров`я, відповідні дані відеозаписів, пояснення опитаних у суду поліцейських, підстави стверджувати про упередженість зазначених свідків у справі відсутні, як і відсутні підстави ставити під сумнів дотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та чинного законодавства. Факт наявності пояснень свідків на бланках не спростовує обставин викладених у них, оскільки вони підписані ними, а з відеозапису встановлено, що вказані свідки дійсно були присутні під час того як ОСОБА_1 відмовився від прохолодження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я, тобто пояснення повністю відповідають обставинам події.

З долучених доказів та відеозапису, протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що належним чином неупередженість свідків ОСОБА_1 під сумнів не ставилася.

За вказаних обставин наведені доводи ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо його невинності суд оцінює як такі, що дані з метою уникнення відповідальності за допущене правопорушення, не спростовують раніше вказаних об`єктивних доказів, взятих до уваги судом, серед яких відеозаписи події, а тому суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 щодо порушення вимог законодавства поліцейськими, зазначені в його поясненнях, як такі, що не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами.

Наявні відеозаписи події у сукупності із іншими, раніше вказаними доказами, вказують на доведення вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, а відсутність відеозапису усього часу спілкування ОСОБА_1 із поліцейськими, що не є обов`язковим згідно із вимогами законодавства, не спростовує його винуватості у вчиненні правопорушення, яка доведена сукупністю наданих суду доказів, що не викликають сумнівів. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі та їх зацікавленість у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надано.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами частин 2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведене повністю узгоджується із положеннями пунктів 6-7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, якими передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У зв`язку з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він як особа яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст.33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло