ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1362/19 Справа № 205/7418/19 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілого Горб Володимира Андрійовича адвоката Торубарова Андрія Володимировича, на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови від 09 жовтня 2019 року адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що саме порушення Правил дорожнього руху України з боку водія автомобіля марки «Audi A-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який допустив порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, а також, зважаючи на відсутність належних і об`єктивних доказів, які б могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог Правил дорожнього руху України у діях водія ОСОБА_1 , у даній дорожній обстановці, дійшов до висновку про відсутність у діях останнього ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, що, в свою чергу, вказує на необхідність закриття провадження по даній справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 20.05.2019 року о 15:30 годин водій ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом марки «Viper V250 CR-5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Криворізькій, в районі перехрестя вул. Криворізької та проїзду Шахматного у м. Дніпрі, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля марки «Audi A-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який їхав з ним у попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, через що скоїв зіткнення з вказаним автомобілем. Внаслідок ДТП мотоцикл та автомобіль отримали технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілого Горб В ОСОБА_3 адвокат Торубаров А.В. просить поновити строки оскарження постанови, скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначаючи про причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови, адвокат вказує, що апеляційна скарга на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року була подана до Дніпровського апеляційного суду 18 жовтня 2019 року. 25 жовтня 2019 року постановою Дніпровського апеляційного суду вона була повернута, у зв`язку з тим, що були відсутні належні докази підтвердження, що ОСОБА_4 є власником автомобіля, під керуванням якого скоєно ДТП.

В обґрунтування апеляційних вимог, адвокат зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує, що належної оцінки обставинам справи, судом першої інстанції - не надано. Незважаючи на те, що по справі проводилось досудове розслідування (кримінальне провадження № 0001278 від 21.05.2019 року), в ході якого були допитані учасники даної ДТП, проведений слідчий експеримент, проведена судово-автотехнічна експертиза № 11/10.1/577 від 21.06.2019 року, відповідно до якої дії водія мотоцикла «Viper V250 CR-5» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, її висновки судом першої інстанції до уваги не прийняті.

Судом не враховано, що досудовим слідством була встановлена обоюдна вина, як водія автомобіля «Audi А-6» ОСОБА_2 та й водія мотоцикла «Viper V250 CR-5» ОСОБА_1 .

При цьому судом першої інстанції не прийняті до уваги обставини, встановлені під час досудового слідства, а саме достатньо довгий час тривання небезпеки для водія мотоцикла «Viper V250 CR-5» ОСОБА_1 , за який він мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «Audi А-6», якщо б застосував своєчасне гальмування.

Судом не враховано, що досудовим слідством, було встановлено, що часу для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, для водія мотоциклу «Viper V250 CR-5» ОСОБА_1 було достатньо, щоб запобігти зіткнення з автомобілем «Audi А-6». В висновках автотехнічної експертизи № 11/10.1/577 від 21.06.2019 року, зазначено, що водій мотоцикла «Viper V250 CR-5» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «Audi А-6», своєчасним застосуванням екстреного гальмування.

Крім того, постанова слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Тимошенко Є.В. по кримінальному провадженню № 0001278 від 21.05.2019 року, на підставі якої був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно водія мотоцикла «Viper V250 CR- 5» ОСОБА_1 - не оскаржувалася та не скасована.

Враховуючи, що ОСОБА_4 та його представник - Тарубаров А.В. належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, про що свідчить довідки про доставку СМС повідомлення 08.11. 2019 року, вони не скористалися своїм правом бути присутніми при апеляційному розгляді та їх неявка не перешкоджає розгляду справи,апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП вважає можливим розглядати справу за їх відсутністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який вважав, що постанова суду першої інстанції була законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши витребувані з Ленінського районного суду міста Дніпропетровська матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що апеляційна скарга на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року була подана вперше до Дніпровського апеляційного суду 18 жовтня 2019 року, 25 жовтня 2019 року постановою Дніпровського апеляційного суду вона була повернута апелянту.

За таких обставин, з огляду на те, що апеляційна скарга була направлена на адресу суду вперше 18 жовтня 2019 року, тобто у строк, передбачений на апеляційне оскарження та особа яка її подала не відмовилася від свого права на оскарження, суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки причина пропуску строку є поважною.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам події та підтверджений матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 20.05.2019 року слідує, що автомобіль марки «Audi A-6», під керуванням водія ОСОБА_2 , до настання події ДТП рухався у правій смузі для руху, і, під`їжджаючи до розриву суцільної роздільної смуги, почав зміщуватися ліворуч для здійснення розвороту, при цьому не впевнився у безпеці власного маневру як для себе, так і для інших учасників дорожнього руху, і виїхав на смугу, в якій їхав мотоцикл марки «Viper V250 CR-5», під керуванням ОСОБА_1 , що знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням події ДТП, так як ОСОБА_1 об`єктивно не міг уникнути зіткнення свого мотоцикла та зазначеного вище автомобіля, який раптово для нього виїхав на його смугу для руху; поясненнями ОСОБА_1 , який вказав на аналогічні обставини події ДТП; висновком судової автотехнічної експертизи №11/10.1/577 від 21.06.2019 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Audi A-6», ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 ПДР України, і при заданому механізмові події, це перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо- транспортної пригоди.

Не можна не погодитися з доводами суду першої інстанції, що не має належних та допустимих доказів, які могли обґрунтовано і однозначно вказати на наявність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_1 враховуючи п.1.3, 1.4 Правил дорожнього руху, що перед початком руху водій зобов`язаний пам`ятати, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують Правила дорожнього руху. Саме водій ОСОБА_1 міг розраховувати на те, що перед початком маневру водій ОСОБА_2 переконався, що це буде небезпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, враховуючи саме маневр розвороту з правої полоси руху.

У висновку щодо застосування норм права, викладеному у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року та постанові Верховного Суду від 05 квітня 2018 р. справа №585/8/16-кп провадження № 51-2167км18) зазначено, що у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Згідно пункту 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В пункті 10.1 ПДР України зокрема вказується, що водій, перед перестроюванням повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Проте ситуація, у якій допустив маневрування ОСОБА_2 , свідчить про те, що вимоги пункту 10.1 в цій частині ним було грубо порушено.

Водночас, обстановка, у якій допустив маневрування ОСОБА_2 , не свідчить про те, що порушення ним ПДР України було вимушеним. Навпаки, саме його невиправдане і небезпечне маневрування на дорозі було безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків у виді травмування ОСОБА_1 та технічних пошкоджень транспортних засобів.

У ситуації, яка виникла на дорозі за участю мотоцикла під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , останнім було першим створено небезпеку руху й він мав можливість уникнути зіткнення, переконавшись перед перестроюванням, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, але не зробив цього.

Враховуючи наведені вище належні та допустимі докази, апеляційний суд , що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини події, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та, не взявши до уваги висновки експертизи в частині невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам ПДР України, прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності необхідного причинного зв`язку між порушенням ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР та наслідками у виді ДТП, та як наслідок дійшов правильного висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним, доводи апеляційної скарги адвоката, є безпідставними.

Доводи адвоката у скарзі про те, що постанова слідчого, на підставі якої був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно водія мотоцикла «Viper V250 CR- 5» ОСОБА_1 , не оскаржувалася та не скасована, не свідчить про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а була лише підставою для складання адміністративного протоколу та направлення його до суду для розгляду, враховуючи що жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Будь-яких інших обґрунтованих доводів, які б підтверджували порушення вимог чинного законодавства при розгляді судом першої інстанції даної справи про адміністративне правопорушення у скарзі не наведено та доказів на спростування висновків судді місцевого суду апеляційному суду не надано, а тому апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката Торубарова А.В. слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката Торубарова Андрія Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року задовольнити.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката Торубарова Андрія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч