Справа № 758/3055/19 Головуючий в суді І інстанції - Отвіновський П.Л.
Провадження № 33/824/2374/2019 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09.04.2019,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн.20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 19 лютого 2019 року о 02 годині 20 хвилин, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, керував автомобілем "Форд" номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Кирилівська, 126/2, в м. Києві. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування.В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав, що він не відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, а лише указав, що він на даний час знаходиться на роботі, оскільки працює таксистом і йому необхідно відвезти клієнта за вказаною адресою. Після того, як він виконає замовлення, він згоден пройти огляд у медичному закладі. Відтак, висновки суду першої інстанції про однозначну його відмову під проходження запропонованого йому огляду не ґрунтується на матеріалах справи. Також звернув увагу на невірне та нечітке обвинувачення. Указав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд він повинен був пройти на вимогу поліцейського на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також на місці чи в найближчому закладі охорони здоров`я. Крім того, звернув увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження його огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги поліцейських пройти такий огляд. Також, на думку апелянта, поза увагою судді місцевого суду залишилась та обставина, що матеріали справи не містять вільних пояснень свідків факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а міститься лише формуляр пояснень, заповнений працівником поліції від їх імені. Просив постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції, призначене на 18.06.2019р. ОСОБА_1 з`явився, заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю залучення захисника.

В судове засідання, призначене на 08.08.2019р. ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується відповідною розпискою, яка міститься в матеріалах справи, будь - яких заяв із зазначенням причин неявки до суду апеляційної інстанції не направив, що відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП, дає суду підстави для проведення розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 дійсно у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

розпискою ОСОБА_4 про те, що він зобов`язується доставити транспортний засіб «Форд» номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, бул. Р. Ролана -518;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише висловив незгоду з підозрою поліцейського про те, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та крім того зазначав, що він працює, а тому наполягав на перевірці на стан сп`яніння після завершення трудових обов`язків, не ґрунтуються на матеріалах справи та не можуть бути взяті судом до уваги.

Так, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відповів, що на огляд він згоден поїхати лише наступного дня та що він сам пройде вказаний огляд, оскільки на даний час він не має такої можливості.

Переглянутий відеозапис указує на те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

При цьому суд вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення викладена в протоколі незрозуміло, оскільки не зазначено від огляду на стан якого саме сп`яніння відмовився ОСОБА_1 та крім того вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками сп`яніння, а тому не зрозуміло, в чому саме він обвинувачується, є безпідставними, оскільки, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №313993 від 19.02.2019р. щодо ОСОБА_1 , в ньому викладені ознаки, які дали підстави працівникам поліції вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння та в ньому викладені дії ОСОБА_1 , які свідчать про його відмову від проведення огляду. Крім того, з протоколу вбачається, що в ньому викладені ознаки, які, на думку працівників поліції свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння і саме на стан наркотичного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд. Вказана обставина також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі саме на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги в частині не дослідження судом пояснень свідків не ґрунтуються на матеріалах справи. Дійсно матеріали справи не містять даних про допит цих свідків у суді першої інстанції. Проте, нормами КУпАП не передбаченого необхідності безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні. У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суддя місцевого суду обґрунтовано прийшов до висновку про дослідження письмових пояснень цих свідків, сутність яких повністю узгоджується із даними, встановленими за допомогою відеозапису із нагрудної камери поліцейського. Будь яких суперечностей між фактичними даними, встановленими із пояснень свідків та фактичними даними, встановленими із інших доказів, в тому числі і із зазначеного відеозапису, у ході розгляду справи не встановлено.

Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останнім у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Також не ґрунтуються на вимогах закону доводи апеляційної скарги про те, що п.2.5 Правил дорожнього руху передбачено вимогу працівника міліції пройти огляд на стан сп`яніння, а йому вимога пройти огляд на стан сп`яніння була висунута працівником поліції, а тому ним не було допущено порушень вимог п. 2.5 ПДР.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002р. з наступними змінами, водій повинен на вимогу саме поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька