Справа № 744/1522/19
Провадження № 3/744/402/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня2019 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби «Семенівка» (тип Б) Чернігівського прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Баранівка Семенівського району Чернігівської області, такого, що проходить службу дільничним інспектором прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби «Семенівка» (тип Б) Чернігівського прикордонного загону, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, відділом прикордонної служби «Семенівка» (тип Б) Чернігівського прикордонного загонуособі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , поставлено до вини те, що він 13 жовтня 2019 року, будучи військовослужбовцем за контрактом, у період часу з 13 години 25 хвилин по 14 годину 00 хвилин згідно затвердженого начальником відділення графіку службової діяльності ДІПС не здійснював несення служби на напрямку: населений пункт Мхи Семенівського району населений пункт Семенівка, зокрема, не виконував завдання з виявлення, припинення та запобігання правопорушень, протидію яким віднесено до компетенції ДПСУ, оскільки в зазначений час перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги п. п. 1, 2 розділу ІІ, п. 13 розділу VІІ Інструкції з організації діяльності ДІПС ДПСУ, затвердженої наказом МВС України від 15.04.2018 №396 та ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, чим недбало поставився до військової служби в умовах дії особливого періоду в Україні, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає за необхідне повернути справу на доопрацювання до відділу прикордонної служби «Семенівка» (тип Б) Чернігівського прикордонного загонуза наступних обставин.

Згідно з правилами, закладеними у норму ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Виходячи з цього, протокол про адміністративне правопорушення має містити чітке обґрунтування кваліфікації поставленого до вини особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Втім, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 звинувачено за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення з присутньою кваліфікуючою ознакою правопорушення вчинення діяння в умовах особливого періоду, аніяких посилань на нормативні правові акти щодо періоду часу дії особливого періоду в Україні станом на 13 жовтня 2019 року протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Однак, за законодавством, дія особливого періоду обмежується строками встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Воднораз слід зауважити, що особливий період в Україні діяв у такі періоди часу:

з 18.03.2014 по 02.05.2014;

з 07.05.2014 по 21.06.2014;

з 24.07.2014 по 07.09.2014;

з 20.01.2015 по 22.08.2015.

Натомість, починаючи з 23.08.2015 особливий період не діє.

Це випливає з сутності приведених нижче вимог законодавства.

Так, визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 12 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII, під яким розуміється період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до дефініцій статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Отже, за змістом наведених норм, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду як умови кваліфікації діяння особи за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні такі умови наставали згідно таких приписів законодавства.

17 березня 2014 року Виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ.

Згідно статті 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року №1126-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме 18 березня 2014 року.

Відповідно до статті 3 зазначеного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено статтею 3 Указу, тобто 45 діб.

Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.

Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України № 1240-VІІ від 06.05.2014, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України № 1240-VІІ від 06 травня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 07 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу В.о. Президента України від 06 травня 2014 року № 454/2014 становила 45 діб: з 07 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.

Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014, який затверджено Законом України від 22 липня 2014 № 1595-VІІ, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 22 липня 2014 № 1595-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 07 вересня 2014 року.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 № 113-VІІІ, оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 15.01.2015 № 113-VІІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 становила 210 діб: з 20 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.

З огляду на викладене, кваліфікація діяння ОСОБА_1 за умови вчинення бездіяльності в особливий період станом на 13 жовтня 2019 року є передчасною та потребує істотного доопрацювання.

Зважаючи на наведене, згаданий протокол разом зі справою про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до відділу прикордонної служби «Семенівка» (тип Б) Чернігівського прикордонного загону для вирішення питання про можливість кваліфікації діяння ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути на доопрацювання до відділу прикордонної служби «Семенівка» (тип Б) Чернігівського прикордонного загону.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Гнип