ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1112/19 Справа № 215/4581/19 Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Черниш Т.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На розгляді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської перебували матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150209 від 26.07.2019 року, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1 по вул. Каширській в м. Кривого Розі, з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя, порушення мови). Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Черниш Т.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Крім цього, порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Стосовно пропущеного строку зазначає, що тільки 28 серпня 2019 року за свого проживання він отримав копію постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року і про дату та час розгляду справи йому нічого не було відомо.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що 28 серпня 2019 року він знаходився із батьками в м. Жовті Води, де зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 та не розуміє за яких обставин міг бути складений протокол про адміністративне правопорушення щодо нього.

Звертає увагу, що судом першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не викликались, безпосередньо судом не допитувались, тому не можна вважати належним доказом їх письмові пояснення.

Також зазначає, що до судового засідання не викликався власник ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1 .

Зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль вилучався у особи, яка керувала автомобілем, або керування передавалось іншій особі, що спростовує факт перебування водія в стані наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та діюча в його інтересах адвокат Черниш Т.І. свою апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити та скасувати постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 та діючої в його інтересах адвоката Черниш Т.І. стосовно пропуску процесуального строку оскарження, а також те, що суд першої інстанції не повідомив належним чином ОСОБА_4 про дату та час розгляду справи, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, натомість поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи. про розгляд справи він не був повідомлений належним чином, а постанову суду отримав лише 28.08.2019 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 та діючої в його інтересах адвокатом Черниш Т.І. строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 на думку суду першої інстанції підтверджується протоколом серії ОБ № 150209 від 26.07.2019 року; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КупАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Так, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні з огляду на наступне.

Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 26.07.2019 року, о 01-00 год., ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21124» н.з. НОМЕР_1 , по вул. Каширській в м. Кривому Розі, з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя, порушення мови). Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом,річковим або маломірним судном, можливість керування цим транспортним засобом річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Як вбачається з матеріалів, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150209 від 26.07.2019 року особу правопорушника було встановлено за допомогою водійського посвідчення НОМЕР_2 від 23.09.2011 року, але даний факт спростовується відеозаписом, який був наданий в якості доказу адвокатом Черниш Т.І. в інтересах ОСОБА_1 на якому чітко вбачається, що особа, яка керувала транспортним засобом ВАЗ 21124 н.з НОМЕР_1 та була зупинена працівниками поліції, не мала при собі водійського посвідчення, за що була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, судом першої інстанції не було викликано та допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для повного та всебічного розгляду справи та з`ясування всіх обставин правопорушення.

Не викликався в судове засідання і власник транспортного засобу ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відомостей про виклик останнього.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль вилучався у особи, яка керувала ним, або керування передавалось іншій особі, що є порушенням вимог ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП, Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Крім цього, апеляційний суд вважає дії працівників поліції неналежними та необґрунтованими в частині встановлення особи правопорушника та складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, особа, що керувала транспортним засобом ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1 не мала при собі водійського посвідчення, натомість працівниками поліції в порушення вимог та приписів норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення склали протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150209 від 26.07.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_4 .

Зважаючи на вищевикладене, на переконання апеляційного суду постанова Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року підлягає безумовному скасуванню, а провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Черниш Т.І. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвокату Черниш Т.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року - задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко