ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, студента ОНПУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят ) гривень.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №568009 від 28.04.2019 року, 28 квітня 2019 року о 23-30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на другому поверсі у будинку АДРЕСА_2 , на законну вимогу працівника поліції припинити правопорушення не реагував. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що з оскаржуваною постановою не згодний у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Винним себе у скоєнні даного адміністративного правопорушення не визнає.

Стверджує, що суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення допустив однобічне, формальне ставлення до вирішення справи, не допитав свідка - очевидця з приводу обставин події, допустив порушення строків розгляду справи та в порушення вимог ч.2 ст. 268 КУпАП розглянув справу без його участі, не повідомивши його належним чином про дату розгляду справи, що є порушенням права на захист та надання доказів в спростування звинувачення.

Вказує, що навчається на денному відділенні Одеського національного політехнічного університету, проживаю в м. Одесі, де й, має реєстрацію, що підтверджується доданими копією паспорту з реєстрацією місця проживання та довідкою з університету від 05.06.2019 р. Крім того, в протоколі він вказав свій мобільний телефон. Проте, жодного разу виклику до суду ні в письмовому вигляді, ні за допомогою засобів мобільного зв`язку він не отримував, та в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.04.2019 р. поліцейським взагалі невірно вказана адреса його проживання. Тому він недобросовісно не створював перепон для руху справи і не порушував вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертає увагу, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 568009 від 28.04.2019 р. він, 28.04.2019 р. 23:10 хв. на 2-му поверсі буд. АДРЕСА_2 вул. Дружби Народів перебуваючи в п`яному вигляді з явними ознаками алкогольного сп`яніння на законну вимогу припинити правопорушення не відреагував, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП. При цьому свідків та потерпілого в протоколі не зазначено, підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній. Суддя ж в постанові відредагувала фабулу правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на другому поверсі будинку вчинив сварку зі співмешканкою, викрикував та відштовхував працівника поліції. Але в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.04.2019 р. таке формулювання не зазначено.

Пояснює, що того дня він разом з громадянином ОСОБА_2 спускалися сходами під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де незадовго в квартирі АДРЕСА_4 вчинив сварку з дівчиною з наступним викликом сусідами працівників поліції, та коли до нього на 2-му поверсі підійшов один з працівників поліції, він попросив його представитися та пред`явити службове посвідчення згідно з вимогами Закону України «Про Національну поліцію». Але замість виконання свого законного обов`язку відрекомендуватися та пред`явити службове посвідчення цей працівник поліції вдарив його кулаком в область грудей, внаслідок чого він зігнувся від болю, отримавши тілесні ушкодження, та ніякої злісної непокори вимогам поліцейського не вчинював, припинивши будь-яке спілкування з працівниками поліції. Потім його та свідка доставили в міськвідділ поліції, де й склали протокол. Протокол про адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 173 КУпАП, відносно нього не складався.

Зазначає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення не в повній мірі відображають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме, в чому саме полягала законна вимога поліцейського, яке правопорушення він вимагав припинити і від якого поліцейського вона виходила. За такого, не можуть бути визнані належним та допустимим доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №568009 від 28.04.2019 р., складеного поліцейським відносно нього.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, ознайомившись із доводами апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ч.2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Проте, даних вимог закону судом першої інстанції не дотримано. З матеріалів провадження вбачається, що судом неодноразово на адресу ОСОБА_1 направлялись повідомлення про призначення справи до розгляду, проте дані повідомлення повертались на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Суддею суду першої інстанції двічі приймалось рішення про примусовий привід ОСОБА_1 , але матеріали провадження не містять даних щодо виконання даного приводу. Так, в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що співробітниками Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області, куди були спрямовані постанови суду для виконання, приймались заходи для доставлення ОСОБА_1 в судове засідання. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 належним чином не був викликаний в судове засідання щодо розгляду стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП.

Між тим, на вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, та розглянув дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Чим порушив права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права надати пояснення з приводу обставин справи, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою. Тобто ОСОБА_1 фактично був позбавлений права на захист, що є його невід`ємним правом.

Порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, є безумовною підставою для скасування судового рішення, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд.

Крім того, суд, в порушення вимог ст.280 КУпАП не встановив всіх обставин, які підлягають з`ясуванню.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 №568009 від 28.04.2019 року, зазначено, що 28 квітня 2019 року о 23-30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на другому поверсі у будинку АДРЕСА_2 , на законну вимогу працівника поліції припинити правопорушення не реагував. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

В даному випадку в провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності(як вказується в протоколі) ставиться злісна непокора законній вимозі поліцейського припинити правопорушення.

Системний аналіз норм КУпАП, з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління ( статті 185-185-2 КпАП)» слідує, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків та пред`явлення ним правопорушнику відповідного посвідчення, яке саме правопорушення законно вимагав припинити поліцейський, який поліцейський висував таку вимогу, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада.

Однак, у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 вказаним вимогам не відповідає, оскільки взагалі не містить фактичних даних щодо обставин правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , в протоколі не зазначено, який саме поліцейський висував вимоги, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада та яку саме вимогу, чи була вона неодноразовою, яке саме правопорушення вимагав припинити поліцейський, в чому саме полягала законна вимога поліцейського, і від якого поліцейського вона виходила.

За такого, не можуть бути визнані належним та допустимим доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №568009 від 28.04.2019р., складеного поліцейським відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали провадження про адміністративне правопорушення не містять достатніх і належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме у злісній непокорі законній вимозі працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, суд першої інстанції на зазначені факти не звернув увагу, в порушення вимог ст. 245 КУпАП формально віднісся до розгляду справи, не з`ясував всіх обставин, які підлягали з`ясуванню, не мотивував своє рішення, визнавши ОСОБА_1 винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Крім того, суддею суду першої інстанції при постановленні рішення в даній справі, було змінено фабулу правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на другому поверсі будинку вчинив сварку зі співмешканкою, викрикував та відштовхував працівника поліції, хоча протокол про адміністративне правопорушення від 28.04.2019 р. таке формулювання не містить.

Тому рішення суду, з огляду на недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.