ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/509/19 Справа № 185/1544/19 Суддя у 1-й інстанції - Щербина О. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року на ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Згідно з оскаржуваною постановою, 14.02.2019 року о 04.40 год. по вул. Центральній в м. Павлограді керуючи транспортним засобом ИЖ д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який зупинився попереду, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1; 13.1. ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою застосувати до нього менш суворе стягнення, яке не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що в судовому засіданні визнав провину в повному обсязі, розкаявся у вчиненому адміністративному правопорушенні, однак на його думку суд першої інстанції не врахував положення ст. 23,33,34 КУпАП та безпідставно призначив стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

В судовому засідання ОСОБА_2 та діючий в його інтересах адвокат Бобровницький В.І. підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити.

Заслухавши ОСОБА_2 та діючого в його інтересах адвоката Бобровницького В.І. які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративної справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог.

Так, вирішуючи питання правильності визначеного судом першої інстанції виду стягнення, за доводами апелянта, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про те, що накладаючи на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, належним чином не мотивував судове рішення в цій частині та не зазначив на підставі яких даних він дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 саме такого адміністративного стягнення та не дотримався принципу індивідуалізації.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Між тим, районним судом не було обговорено питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд встановив, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та з урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого, вважав за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому при накладенні адміністративного стягнення фактично вимоги ст. 33 КУпАП судом враховані не були.

З огляду на зазначене, враховуючи, що ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, раніше правил дорожнього руху не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, на даний час проживає в цивільному шлюбі з жінкою, яка має престарілих батьків, які отримують мінімальний розмір пенсії. Цивільна дружина не працює.

Зазначає, що працює водієм та розвозить хліб по торгових точках, а відтак позбавлення його права керування транспортними засобами на 6 місяців позбавить його роботи та засобів до існування, оскільки це є єдиним джерелом доходу сім'ї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом'якшення накладеного на нього адміністративного стягнення, шляхом накладення штрафу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова районного суду зміні в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд першої інстанції не вирішив питання винності ОСОБА_2. у скоєнні ним адміністративного правопорушень, передбаченого ст. 124 КупАП, оскільки згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Таким чином, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Крім цього, зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст.38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КупАП у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами строком на шість місяців - скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП України та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко