ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1123/19 Справа № 204/5302/19 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Масленнікова Сергія Юрійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 25 червня 2019 року о 23 год. 20 хв. у м. Дніпрі на вул. Надії Алексєєнко, 106, водій ОСОБА_1 керував автомобілем DACIA LOGAN, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Згідно з протоколом медичного огляду № 2282, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Масленніков С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. ОСОБА_3 вказує на те, що суд розглянув справу за наявності його клопотання про відкладення розгляду справи, внаслідок чого порушив право ОСОБА_1 на захист. Поряд із цим, захисник зазначає, що суд не дослідив належними чином докази у справі. Так, адвокат зауважує, що наявний у матеріалах справи відеозапис не засвідчує факт вчинення правопорушення та вказує лише на ту обставину, що ОСОБА_1 зупинявся працівниками поліції, які його відпустили та він поїхав. ОСОБА_1 вказує й на те, що жодні протоколи щодо нього не складались та він не викликався до Управління поліції для їх оформлення. Про вказані обставини він повідомляв суду, однак він не перевірив ці доводи, а саме не викликав працівників поліції, не витребував відеозапис з патрульної поліції, не переглянув цей відеозапис у судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Масленнікова С.Ю, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, як встановлено в ході апеляційного перегляду, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, вмотивованим та обгрунтованим.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про його перебування у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким було надано належну оцінку, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №173403 від 15 липня 2019 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 6 липня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 о 00 год. 05 хв. 26 червня 2019 року, перебував у стані наркотичного сп`яніння, диском с відеозаписом.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисту про безпідставність розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Так, з матеріалів справи видно, що 06 серпня 2019 року судове засідання не відбулося через задоволення клопотання захисника про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з її матеріалами.

13 серпня 2019 року було також відкладено розгляд справи, оскільки адвокат Масленнікова С.Ю. не з"явився, надав суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його зайнятістю в іншому процесі, ОСОБА_1 не зявився до суду через погане самопочуття. Розгляд справи було перенесено на 11 год. 00 хв. 28 серпня 2019 року. Однак, в це судове засідання а ні ОСОБА_1 , а ні захисник знову не з`явилися, у зв"язку з чим судом винесено рішення за відсутності строни захисту.

З урахуванням викладеного, а також принципу судочинства, викладеного в правових позіціях ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд першої інстанції законно та обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З таким висновком суду погоджується і суд апеляційної інстанції, бо розгляд справи в цьому випадку без сторони захисту не є істотними порушенням та таким, що впливає на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки це не перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення, бо на підставі ст. 129 Конституції України, ст.277 КУпАП суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки.

Отже, приймаючи до уваги наведене, доводи сторни захисту в цій частині суд визнає необгрунтованими, оскільки суд першої інстанції з урахуванням процесуальної поведінки сторони захисту обґрунтовано дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, так, як відкладення розгляду справи за клопотанням осіб не має перешкоджати її розгляду зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків, встановлених ч.2 ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що жодні протоколи про адміністративне правопорушення щодо нього не складались та він не викликався до управління поліції для їх оформлення, суд вважає безпідставними, так як з матеріалів справи видно, що протокол було складено 15 липня 2019 року, після отримання висновоку щодо медичного огляду, та як відображено в рапорті працівника поліції, ОСОБА_1 було сповіщенно про складання протоколу щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП й запропоновано з`явитися до відділу поліції і роз`яснено наслідок його неявки, після чого ОСОБА_1 в зазначений час не з`явився, та лише 18 липня 2019 року виявив бажання ознайомитись з протоколом та отримав його копію під підпис.

Отже, апеляційним переглядом встановлено, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в його діях є склад цього правопорушення, за ознаками керування транспортними засобами в стані наркотичного сп"яніння, є законними, обгрунтованими та вмотивованими.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника адвоката Масленнікова С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Масленнікова Сергія Юрійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко