Номер справи 623/3951/19
Номер провадження 3/623/859/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т.Д., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста с. Мосьпанове Чугуївського району Харківської області, громадянки України, заміжньої, займаючої посаду головного бухгалтера Державного підприємства «Ізюмьке лісове господарство», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Чугуївьким РВ УМВС України в Харківській області 19.01.2001 року, контактний телефон: НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась,

за ч.1 ст. 163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1552/9/20-40-51-04-19 від 01.10.2019 року, складеного 01 жовтня 2019 року головним державним ревізором-інспектором Шевченко О.Е. при проведенні перевірки Державного підприємства «Ізюмьке лісове господарство», розташованого за адресою: Харківська область, Ізюмський район, секло Левківка, вул. Горянівська, 16, головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 , встановлено порушення, а саме: несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку на перерахування належних до сплати обов`язкових платежів по земельному податку,що потягло засобою несвоєчасне надходження до бюджету суми в розмірі 8032грн. 40 коп., чим скоєно правопорушення, передбачене п. 287.3 ст.287 Податкового кодексу України зі змінами.

Дослідивши письмові матеріали, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати обставини вчиненого адміністративного правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

При цьому, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

При цьому суд одночасно враховує, що безпосередньо КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення», але в теорії адміністративного права триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання певного обов`язку, тобто такі правопорушення, які пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених конкретною правовою нормою, і припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або виявленням компетентним органом при проведенні певних перевірок. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків (листи МЮ України від 01 грудня 2003 року за № 22-34-1465, від 17 липня 2007 року за № 22-14-493 та від 02 серпня 2013 року за № 6802-0-4-13/11).

Таким чином, триваючими слід визнавати такі порушення податкового законодавства України, що характеризуються безперервністю їх учинення протягом певного часу і які тривають доти, доки їх не буде виявлено відповідним компетентним органом або особа не припинить порушувати норми податкового законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення, яке було допущено ОСОБА_1 , не можна вважати триваючим, тому адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення.

Оскільки, правопорушення (останнє за часом) було вчинене 25.07.2019, справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 01.10.2019 року, розглянута 11.11.2019, то провадження по справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Поєднання ж закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Т. Д. Бєссонова