ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2620/19 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/807/551/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Патяка А.С. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, 02 червня 2019 року о 05:50 год. біля будинку №2-б по вул.Дніпровській у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Wolkswagen Polo», державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що повісток про судове засідання він не отримував, проживає він за іншою адресою, постанову суду першої інстанції він отримав 04 вересня 2019 року. Працівниками поліції була порушена процедура його огляду на стан сп`яніння, оскільки йому не було надано для ознайомлення сертифікатів відповідності та свідоцтва про повірку Драгеру, а також дозволу МОЗ та Мінекономрозвитку у формі спеціального наказу про дозвіл до використання таких приладів. Крім того, всупереч Інструкції, затвердженої наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09 листопада 2015 року, співробітники поліції не супроводили його до медичного закладу, а склали протокол про адміністративне правопорушення, та не роз`яснили про право на правову допомогу та можливість проведення огляду у медичному закладі. Працівниками поліції не надано доказів про підтвердження його відмови від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а надані докази про його відмову від проходження огляду за допомогою технічного засобу Драгер.

Судом першої інстанції зроблений помилковий висновок щодо належності доказів, наданих працівниками поліції до суду. Так, походження відеозапису є сумнівним, не є безперервним та не всі події на ньому зафіксовані, зокрема той факт, коли він повідомляв поліцейським, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. У судовому засіданні не були допитані свідки, вказані у протоколі, а також ОСОБА_2 , якій передали право керування його транспортним засобом.

Також апелянт зазначив про те, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння працівниками патрульної поліції дотриманий не був.

Так, як вбачається із матеріалів справи під час проведення огляду працівники патрульної поліції йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці зупинення його транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу - приладу «Драгер».

Отримавши його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу, працівники патрульної поліції не запропонували йому, відповідно до встановленого законом порядку, пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я (не направили його на такий огляд).

Наведені обставини, окрім його пояснень підтверджуються відеозаписом з камери нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції, долученого на СД диску до матеріалів справи у якості доказу.

Наявне у матеріалах справи письмове направлення на огляд до КУ «ЗОНД» ЗОР від 02 червня 2019 року, начебто складене о 06:50 год, не може бути належним та допустимим доказом, через те, що фактичного його направлення на проведення огляду у медичному закладі не відбулось, так як не пропонувалось йому працівниками поліції. Вказане письмове направлення він побачив лише після ознайомлення із матеріалами справи в суді, проте на місці зупинки вказаний документ не складався і він із ним не ознайомлювався, про що свідчить відсутність його підпису про ознайомлення на вказаному документі.

Вищевказаними діями (бездіяльністю) працівники патрульної поліції не дотримались встановленого порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно, апелянт вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, у зв`язку із тим, що останній участі під час судового засідання у суді першої інстанції не брав, копію постанови суду від 25 липня 2019 року отримав 04 вересня 2019 року (а.с.28), та 13 вересня 2019 року (а.с.57) подав апеляційну скаргу.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд не з`ясував належним чином всіх обставин справи, не оцінив наявні в справі докази, в т.ч. з точки зору їх достатності для прийняття відповідного рішення.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкції) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ N1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядку) .

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З зазначеними вимогами Закону узгоджуються положення п.7 Розділу І Інструкції, згідно з якими, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з положеннями п.п.6,8 вищевказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №208170 від 02 червня 2019 року, складеному відносно ОСОБА_1 , 02 червня 2019 року о 05:50 год. біля будинку №2-б по вул.Дніпровській у м.Запоріжжі водій останній керував транспортним засобом «Wolkswagen Polo», державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1).

До протоколу додано: довідку відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції; Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення водія на огляд до КУ ЗОНД ЗОР; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; пояснення ОСОБА_2 ; відомості про порушення на транспорті, допущені ОСОБА_1 ; відеозапис.

Зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 убачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с. 4,5).

При апеляційному розгляді за клопотанням сторони захисту заслухано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що його та його дружину було запрошено працівниками поліції бути свідками факту відмови водія, яким виявився ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу. Свідок не пам`ятає, щоб водієві працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Після відтворення в суді апеляційної інстанції відеозапису, долученого до протоколу, свідок зазначив, що насправді все відбувалось так, як зафіксовано на відеозаписі і саме зафіксованим на цьому записі подіям він був свідком, а письмові пояснення, які є в матеріалах справи, він підписав не читаючи, оскільки працівник поліції запевнив його, що в письмових поясненнях викладено лише те, чому він ( ОСОБА_3 ) був свідком. Також ОСОБА_3 зазначив, що іншим свідком була залучена його дружина - ОСОБА_4 , проте остання перенесла тяжку хворобу, у зв`язку з чим, погано себе почуває і не може давати свідчення в суді за станом здоров`я.

З відеозапису, який був відтворений при апеляційному розгляді, убачається, що в присутності двох свідків, одним з яких є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер" та після відмови ОСОБА_1 від такого огляду поліцейським відразу ж розпочато оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

У самому протоколі ОСОБА_1 по суті порушення зазначив, що він не згоден.

Отже, відеозаписом та поясненнями свідка ОСОБА_3 при апеляційному розгляді підтверджуються доводи ОСОБА_1 про те, що після його відмови пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі.

Викладене, в свою чергу свідчить про те, що працівниками поліції не дотримано вимог ст.266 КУпАП, тому відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, тобто порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Акт огляду та направлення на огляд, складені працівниками поліції, не можуть бути достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення. Так, в Акті огляду зазначено лише те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер. Відомості з направлення на огляд водія до медичного закладу та відомості з протоколу про адміністративне правопорушення (з яким сам ОСОБА_1 не погодився, про що зазначив в протоколі), суперечать як відеозапису так і поясненням свідка ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції.

Інші долучені до протоколу документи не містять доказової інформації щодо вказаних обставин.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

З врахуванням викладеного, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, є слушними, а оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25 липня 2019 року, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/2620/19