Справа № 712/4457/19
Провадження № 3/712/1147/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Лисика М.А., Черниша Л.А., захисника Алексеєнка Б.М. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки НП України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Черкаській обласній раді, депутат, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки НП України адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.04.2019 справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 являючись депутатом Черкаської обласної ради VII скликання, тобто будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону, маючи обов`язок додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки у десятиденний термін з дня набуття права власності на корівник № 6 загальною площею 1621,6 кв.м., загальною вартістю 250 000 грн., на пункт технічного обслуговування загальною площею 115,5 кв.м., загальною вартістю 400 000 грн., на комору загальною площею 305,9 кв.м., загальною вартістю 120 000 грн., на комору загальною площею 697,5 кв.м., загальною вартістю 150 000 грн., тобто з 29.12.2018 по 23:59 год. 07.01.2019, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у його майновому стані та з дня набуття права власності на автомобіль NISSAN Pathfinder 2005 р.в., загальною вартістю 117 068 грн., тобто з 04.01.2019 по 23:59 год. 13.01.2019, не повідомив про суттєві зміни у його майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що з поважних причин не подав декларацію, оскільки перебував за кордоном з 26.12.2018 по 13.01.2019, про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України для виїзду за кордон. По прибуттю в м. Черкаси 16.01.2019 одразу було повідомлено НАЗК про суттєві зміни, шляхом подачі декларації, а тому будь якого умислу на приховування майна не мав.

Захисник вважає, що адміністративну справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч. 2 КУпАП.

Прокурор, вважає доведеним несвоєчасне подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є підставою для визнання винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та просив накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_1 та захисника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КпАП України передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Згідно з ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисно або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст. 1 Закону N 1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Конституції України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

При цьому ст. 6 Конвенції гарантує кожному «право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Слід зазначити, що починаючи зі справ «Енгель та інші проти Нідерландів»(«Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987, no. 9912/82) ЄСПЛ тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання корупції.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у формі несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, депутати обласних рад.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно. Особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не подала декларацію чи несвоєчасно її подала без поважних причин.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого діяння, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при вчиненні відповідного проступку.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Судом встановлено, що на підставі рішення Манківського районного суду Черкаської області від 14.11.2018 ОСОБА_1 набув право власності на майно в натурі - корівник № 6 загальною площею 1621,6 кв.м., пункт технічного обслуговування загальною площею 115,5 кв.м., комору загальною площею 305,9 кв.м., комору загальною площею 697,5 кв.м, яке було зареєстровано 29.12.2018 виконачим комітетом Іванівської сільської ради Уманського району, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 156467899 від 15.02.2019.

ОСОБА_1 набув у власність автомобіль NISSAN Pathfinder 2005 р.в., загальною вартістю 117 068 грн. на підставі вантажно митної декларації від 04.01.2019 № UA 100110/2019/108301.

Згідно з заявою ОСОБА_2 Ф. Регіональним сервісним центром МВС у Черкаській області автомобіль NISSAN Pathfinder 2005 р.в. зареєстровано 18.01.2019, про що свідчить реєстраційна картка ТЗ.

Одже, оцінюючи пояснення ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу, суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 перебував за кордоном в період з 26.12.2018 по 13.01.2019, про що свідчить відмітка у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № FK048184.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 не декларуючи суттєві зміни в майновому стані діяв з корупційним умислом, а тому суддя зобов`язаний застосувати положення презумпції невинуватості, згідно з якими ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, і навпаки, орган чи особа, які обвинувачують іншу особу у вчиненні адміністративного правопорушення, зобов`язані довести її вину, в тому числі і умисел.

Відповідно до того ж принципу, винуватість особи має доводитися належними та допустимими доказами, що отримані відповідно до вимог Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст. 129 Конституції України регламентують, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Слід також зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Тому, в зв`язку з викладеним, суддя вважає можливим взяти до уваги позицію ОСОБА_1 та його захисника про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення, яка полягала у несвоєчасному повідомленні про суттєву зміну майнового стану Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) внаслідок отримання майна, оскільки ним було подано декларацію про зміни в майновому стані - 16.01.2019.

Інші докази які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу та корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а відповідно і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, п.1 ч.1 ст. 247 , ст.250 п.1 ч.1 ст. 284, ст.287 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в Апеляційний суд Черкаської області.

Суддя Соснівського

районного суду міста Черкаси О.І.Кончина