№ 415/9097/19
№ 3/415/1537/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., перевіривши матеріали справи, що надійшли від ГУ ДПС у Луганській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, генерального директора ПрАТ «ЛИНІК», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 3 від 23 жовтня 2019 року вбачається, що 15 жовтня 2019 року, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ЛИНІК», з питань достовірності декларування суми від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 000 гривень, в податковій декларації з ПДВ за липень 2019 року, співробітниками відділу контролю за відшкодуванням ПДВ ГУ ДПС у Луганській області (акт №12/12-32-04-02/32292929 від 15 жовтня 2019 року), встановлено порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку в частині заниження податкових зобов`язань на суму 3 714 390 грн., завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 10 023 744 грн. та завищення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму 2 120 159 грн. (п.44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI. Внаслідок чого порушено вимоги п.200.1, 200.2 абз. б) та в) п. 200.4 статті 200 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), з боку - правопорушника ОСОБА_1 , який, являється генеральним директором ПрАТ «ЛИНІК».

У письмових поясненнях ОСОБА_1 провини - у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що, по-перше, винесення податкових повідомлень-рішень з донарахованими податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями ще не свідчить про порушення ведення податкового обліку. Донарахування зобов`язань може спричинятися іншими обставинами, коли порушення обліку не встановлено: порушеннями при складанні звітності, визнанням неприйнятними певних документів, недоведеністю зв`язку з господарською діяльністю чи оподатковуваними операціями (як застосовує фіскальний орган у його випадку) тощо. По-друге, підприємства мають законне право на оскарження таких рішень, як в адміністративному, так і в судовому порядку. До тих пір, поки результати оскарження не будуть відомі, говорити про адміністративну відповідальність неможливо. ПРАТ «ЛИНІК», генеральним директором якого він є, оскаржує податкові повідомлення-рішення за актом перевірки, що вказаний як підстава для складання протоколу про адміністративне правопорушення (скарга з доказами відправлення додається). З огляду на ці дві обставини, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення відсутня, адже дії з начебто безпідставного заявлення податкового кредиту з ПДВ за операціями, що начебто не пов`язані з господарською діяльністю, що, до того ж, оскаржуються і не набули статусу узгодженого податкового зобов`язання до сплати, не утворюють собою події і складу порушення податкового обліку. По-третє, питання щодо правомірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту і бюджетного відшкодування за рахунок господарських операцій, вчинених у період тимчасової зупинки діяльності з нафтопереробки та випуску і реалізації нафтопродуктів, неодноразово було предметом податкових перевірок, а у подальшому - предметом судового розгляду таких спорів, про що більш детально зазначено у позовній заяві.

Кожного наступного податкового періоду, починаючи з серпня 2015 року і до липня 2019 року, контролюючий орган (як показує зміст складеного акту за наслідками перевірки) досліджує одні й ті самі питання, а саме: правомірність формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту Іншими словами, контролюючий орган посилаючись на підпункт г) пункту 198.5 ПКУ нараховує податкові зобов`язання, вважаючи діяльність ПРАТ «ЛИНІК» негосподарською.

Зв`язок господарських операцій у такий особливий для платника податку період з його господарською діяльністю раніше неодноразово був охоплений предметом подібних перевірок та за наслідками судового оскарження вирішений на користь платника податку, і від того часу не потребує повторного дослідження щоразу.

Питання віднесення господарських операцій до періоду тимчасової зупинки нафтопереробки з метою випуску і реалізації нафтопродуктів було також і предметом судового дослідження, після чого набрало статусу чинного судового рішення на користь платника податку. Відтак, один і той самий нікчемний і визнаний судом неправомірним аргумент не може бути підставою для призначення кожної наступної перевірки, як і хибного висновку за наслідками такої перевірки.

Звертаю увагу, що саме під час попередніх перевірок платника податку судовими органами було сформовано правову позицію, якою визнано неправомірними дії контролюючого органу щодо позбавлення платника права на формування податкового кредиту через відсутність у податковому законодавстві вимоги стосовно того, що всі без винятку господарські операції повинні відповідати вимогам отримання доходу одразу після проведення господарської операції, зайняття виключно основним видом господарської діяльності, формування податкового кредиту за такими операціями без обмежень у період його тимчасової зупинки з випуску і реалізації нафтопродукту.

У відповідності до вимог пункту 83.1.4 матеріалами для висновків під час проведення перевірок є, поряд з іншими даними, судові рішення.Викладені у них правові висновки є обов`язковими для контролюючого органу. Відтак, наполягаю на врахуванні наведених ним у запереченнях до акту перевірки всіх судових рішень за перевірками 2013-2014 років з аналогічних питань. Проведення за таким самим предметом кожної наступної перевірки є неправомірним не лише з точки зору повторюваності предмета контрольного заходу, але і недотримання контролюючим органом вимог пункту 83.1.4 ПК України (неврахування судових рішень) та статті 255 КАС України (обов`язковості судового рішення при набранні ним чинності).

Наголошую, що зазначені у запереченнях до акту перевірки судові рішення є в наявності й у контролюючого органу, оскільки він є стороною в цих адміністративних спорах. Судові справи (за своїм предметом) остаточно розв`язали аналогічне питання, а саме - правомірність віднесення до операцій, здійснених у межах господарської діяльності ПРАТ «ЛИНІК» в період тимчасової зупинки його основного виду статутної діяльності з переробки нафти і випуску нафтопродуктів.

Судові рішення (податкових періодів 2013-2014 років) підтвердили господарський зв`язок і правомірність формування податкового кредиту як за операціями, що були здійсненими в межах господарської діяльності платника з тими самими контрагентами (які були задіяними в аналогічних за предметом господарських операціях у періодах, коли здійснюється перевірка). Як приклад, судами визнані такими, що мають зв`язок із господарською діяльністю платника податку, операції, здійснені за договорами на придбання енергоресурсів (газу, електричної енергії, питної і технічної води, нафтопродуктів), придбання запасних частин і комплектуючих до машин і механізмів, придбання металовиробів для проведення капітального і поточного ремонту обладнання, спецодягу для дотримання вимог з безпеки праці, замовлення транспортних послуг для доставки персоналу на виробничий майданчик, замовлення послуг для підтримання виробничого процесу (телефонного, комп`ютерного, радіозв`язку), забезпечення заходів щодо охорони виробничих об`єктів від пожеж та надзвичайних ситуацій, придбання робіт з виконання капітального, поточного й іншого виду робіт для підтримки у безпечному стані всього технологічного обладнання тощо.

Вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Із дослідженого у судовому засіданні акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія», з питань достовірності декларування суми від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тисяч гривень в податковій декларації з ПДВ за липень 2019 року» за №12/12-32-04-02/32292929 від 15 жовтня 2019 року (а.с.2-11) вбачається, що співробітниками відділу контролю за відшкодуванням ПДВ ГУ ДПС у Луганській області, під час проведення перевірки зазначеного товариства, з боку генерального директора ПрАТ «ЛИНІК» ОСОБА_1 виявлено порушення вимог діючого податкового обліку за звітний (податковий) період липень 2019 року, зокрема: п.44. 1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), в частині заниження податкових зобов`язань на суму ПДВ 3 714 390 грн. та завищення податкового кредиту на 10 023 744 грн. наслідком чого стало порушення вимог п.200.1, п.200.2, абз. «б» та абз. «в», п.200.4 статті 200 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року (№2755-VІ зі змінами та доповненнями), а саме по декларації з ПДВ за липень 2019 року:

- занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.18) у розмірі 312 111 грн.;

- завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) у розмірі 13 426 023 грн.;

- завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2.1) у розмірі 2 120 159 грн.;

- завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі 11 305 864 грн.;

Суд, дослідивши надані у судове засідання письмові пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, та, оцінивши надані ГУ ДПС у Луганській області ДПС України докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, оскільки:

відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також, встановлений порядок управління, які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій,

- при цьому, склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку, суб`єкт адміністративного проступку, суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння,

- і у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку.

Контролюючий орган, посилаючись на положення п. 198.5 ст.198 ПКУ, згідно яких платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну та товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо, під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі, якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (п.п. «г» п.198.5 ст.198 ПКУ), визначення терміну господарської діяльності у чинному законодавстві, зокрема у ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року №959-ХІІ, у п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПКУ від 02 грудня 2010 року №2755-VI, у ст.3 ГКУ від 16 січня 2003 року, тощо, дійшов висновку щодо основної риси господарської діяльності перевіряємого об`єкта, тобто ПрАТ «ЛИНІК», якою являється здійснення виробництва та реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, а оскільки жоден із видів діяльності ПрАТ «ЛИНІК», зареєстрованих у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в податкових періодах, по яких досліджувалося питання правильності визначення від`ємного значення, підприємством не здійснювався, останнє (згідно поданих звітів з акцизного податку, відповідно до змісту ЄРПК, та листування, тощо) лише здійснює витрати та вживає заходи, направлені на запобігання аваріям, захисту людей та довкілля, забезпечує належний технічний стан основних фондів у період призупинення виробництва, при цьому, несе відповідні витрати, що не відносяться до собівартості виготовленої та реалізованої продукції, котра є найголовнішою ознакою ведення господарської діяльності, відповідно, - не мають відшкодовуватися із державного бюджету, - що, на переконання суду, суперечить чинному податковому законодавству, оскільки:

- згідно положень ст.3 ч.1 Господарського кодексу України (далі - ГКУ), під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність;

- згідно положень ст.42 ГКУ, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку;

- згідно положень ст.42 Конституції України, - кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, при цьому, свобода підприємницької діяльності може обмежуватися лише у прямо передбачених законом випадках, шляхом встановлення заборони здійснювати підприємництво у певних видах господарської діяльності та визначення видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню;

- згідно положень ст.6 Господарського кодексу України, - загальним принципом господарювання, у т.ч. є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, отже, кожен суб`єкт господарювання, враховуючи встановлені законами вимоги та заборони, має право вільно обирати види господарської діяльності для здійснення підприємництва;

- види господарської діяльності, що здійснює (може здійснювати) ПрАТ «ЛИНІК», визначено Статутом підприємства, яким передбачено здійснення як господарської діяльності, що, згідно Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», підлягає обов`язковому ліцензуванню, так і інших видів господарської діяльності, при цьому, жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язок суб`єкта господарювання здійснювати виключно той вид господарської діяльності, що визначений ним в установчих документах у якості основного, та не встановлено обмежень щодо здійснення інших видів господарської діяльності, для здійснення яких такий суб`єкт створювався, у зв`язку з чим, право суб`єкта господарювання на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідне право на отримання бюджетного відшкодування, не може обумовлюватися здійсненням таким суб`єктом виключно основного виду господарської діяльності;

- крім того, здійснення платником податків необхідних господарських операцій, які є об`єктами оподаткування податку на додану вартість, та реалізація свого права на податковий кредит та бюджетне відшкодування, є законним правом платника податків не може суперечити інтересам держави, оскільки право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного періоду, а також, від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду;

- системний аналіз положень ПКУ свідчить про те, що податкове законодавство дає право платнику податку на додану вартість на податковий кредит у разі придбання товарів та послуг, що будуть використовуватися тим в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, враховуючи ж зокрема і те, що:

- Постановою КМУ №397 від 05 червня 2013року ПрАТ «ЛИНІК» віднесено до суб`єктів господарювання, в яких обов`язково створюється відомча пожежна охорона, у відповідності до положень ст.93 ч.1 КЦЗУ, фінансування заходів цивільного захисту здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів суб`єкта господарювання, інших не заборонених законодавством джерел;

- згідно положень ст.ст.1,9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18 січня 2001 року №2245-ІІІ ПрАТ «ЛИНІК» ідентифікується як - об`єкт підвищеної небезпеки, безпечна ситуація таких об`єктів потребує постійних витрат на забезпечення захисту людей та довкілля, утримання засобів ліквідаційної аварії у постійній готовності та технічно-належному стані, а забезпечення заходів цивільного захисту віднесено до обов`язків суб`єкта господарювання, що зобов`язує підприємство утримувати певну численність персоналу з виплатою заробітної плати, дотримуватися державних стандартів щодо забезпечення персоналу питною водою, належних санітарних умов праці та ін., - придбання зазначених послуг має відбуватися незалежно від того, чи виробляє підприємство нафтопродукти, чи тимчасово зупинилося з метою проведення ремонтних робіт, отже, - зазначені витрати можуть включатися до складу витрат, згідно п.п. 138.12.2 ПКУ, як інші витрати господарської діяльності, стосовно яких р.ІІІ ПКУ прямо не встановлює обмежень на віднесення до складу витрат;

- Постановою КМУ №808 від 28 грудня 2013 року ПрАТ «ЛИНІК» віднесено до об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку (обов`язок щодо підтримки в належному стані кореспондує з іншими нормативними та локальними актами);

- виробнича діяльність передбачає під час експлуатації обладнання проведення обов`язкових операцій навіть під час зупинки технологічного процесу, тобто, своєчасний ремонт обладнання та його технічна підтримка регламентується певними локальними нормативними актами, а також, обов`язковими нормами, встановленими законодавством, та є фактично складовою функцій з експлуатації обладнання, при цьому, недотримання таких правил та приписів тягне за собою небезпеку руйнувань, пожеж, вибухів та як наслідок, - встановлену законодавством відповідальність, - для проведення періодичних капітальних та поточних ремонтів, реконструкцій та ін. підприємство закуповує товарно-матеріальні цінності в одному податковому періоді, а використовує їх і інших періодах, оскільки ремонт або ж реконструкція є довготривалим процесом, тощо, до того ж, ПрАТ «ЛИНІК» має власну теплоелектроцентраль, що виробляє парову та електричну енергію, та відповідно до законодавства, незалежно від вироблення нафтопродуктів, - зобов`язане надавати послуги субабонентам, що потребує придбання сировини для підтримки виробничої діяльності ТЕЦ, відмова ж від надання зазначених послуг тягне за собою відповідальність за зловживання монопольним становищем, що, відповідно, зобов`язує підприємство підтримувати технологічне обладнання в належному стані, для чого в холодний період, у т.ч. - в умовах зупинення виготовлення нафтопродуктів, на більшості установок використовуються теплоносії, тощо, при цьому, на період ремонту, пар використовується з метою здійснення технологічних процесів ремонту (пропарювання) технологічних трубопроводів та ємкостей, безпечне ж функціонування технологічного підприємства без енергоресурсів (води, газу, електричної енергії, тощо) є неможливим, отже, виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є протиправним;

- на постійній основі на ПрАТ «ЛИНІК» працюють очисні захисні споруди для зменшення негативного впливу на оточуюче природне середовище, робота цеху потребує придбання реагентів для стаціонарних та пересувних лабораторій, отже, виключення з податкового кредиту господарських операцій щодо їх придбання є неправомірним;

- за технічними нормами та правилами, в постійній роботі підприємства перебуває азотна станція, що виробляє інертний газ (азот) для заповнення трубопроводів та ємкостей для попередження пожеж та вибухів, для проведення постійного моніторингу герметичності зазначених трубопроводів та ємкостей відбувається робота компресорної, що подає очищене та підготовлене повітря під тиском на прибори та прилади, для забезпечення постійної роботи якої задіяний персонал підприємства, котрому у виробничих цехах створюються належні побутові умови, здійснюється його щоденна доставка завдяки закупівлі транспортних послуг;

- крім того, ПрАТ «ЛИНІК» здійснюється реалізація металобрухту, незатребуваних ліквідів, здається в оренду майно та ін., тобто, - ведеться господарська діяльність, передбачена установчими документами підприємства, яку останнє здатне здійснювати в умовах дефіциту сировини та електроенергії, що підтверджується даними, наведеними у таблиці витрат, сформованих до податкового періоду за червень 2017 року (лист №100000/ від 05 жовтня 2017 року) із зазначенням мети придбання ТМЦ (робіт, послуг, тощо), згідно яких останні призначаються для використання в ремонтних та відновлюючи роботах, для виконання робіт, пов`язаних із забезпеченням промислової та економічної безпеки, поточної господарської діяльності, тощо, оскільки відповідно до положень п.198.3 ст.198 ПКУ, - нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподаткованих операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом звітного податкового періоду;

ПрАТ «ЛИНІК» має господарський обов`язок вести господарську діяльність в межах приписів нормативних актів, регулюючих його діяльність, вимоги яких зобов`язують нести постійні витрати на такі регламенті операції, котрі разом із капітальним ремонтом є фактично складовою функції експлуатації нафтопереробних підприємств, без чого неможлива безпека виробництва, обов`язкові за своїм призначенням регламентні операції, поточний або капітальний ремонт технологічного обладнання, будівель, технологічних споруд, їх утримання в належному санітарному та технічному стані, витрати на щоденні регламентні роботи, витрати на підтримання безпеки виробництва, доставка на підприємство та забезпечення працівників необхідними умовами праці та господарські операції є складовою виробничого процесу з підтримки безпеки виробництва, підготовки до випуску та власне випуску нафтопродуктів, що, у своїй сукупності, свідчить про те, що придбання ТМЦ, з метою їх використання за вказаною метою, відбувається в межах господарської діяльності платника податку на додану вартість, відповідно, надає ПрАТ «ЛИНІК» право на отримання бюджетного відшкодування.

Тому в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, що полягає у порушенні керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку та вчинюється у формі активних дій, що порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

Окрім викладеного, у судовому засіданні також не знайшла свого підтвердження і суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності, оскільки, складений відносно ОСОБА_1 протокол та доданий матеріал, не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували, що ОСОБА_1 в інкримінований останньому період, діяв з умислом на порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, так як, відповідно до положень ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення вважається умисним, якщо особа, що його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свого діяння або бездіяльності, передбачала його шкідливі наслідки та бажала їх чи свідомо допускала настання цих наслідків, діяв необережно, а саме - передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховував на їх відвернення (протиправна самовпевненість) або не передбачав можливість настання таких наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачати (протиправна недбалість) (ст.11 КУпАП).

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, так як, згідно положень ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки ГУ ДПС у Луганській області ДПС України не надано жодних доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а також, встановлювали б в діях останнього наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, в тому числі, і винність у його вчиненні, що до того ж - спростовується доказами, здобутими у судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду не має.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.251, ст.252, ст.247 ч.1 п.1, ст.163-1 ч.1, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.163-1 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Г.Березін