ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1206/19 Справа № 199/5064/19 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року, ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.06.2019 о 22:00 годині у м. Дніпрі по вул. Грінченко, 296, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chery Amulet», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому порядку проводився огляд із застосуванням приладу «Drager alcotest 6820» в присутності двох свідків, результат огляду становить 2,67 %о, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просив суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, ОСОБА_1 посилається на те, що постанова не була проголошена в судовому засіданні, про час та місце розгляду він сповіщений не був, що є порушенням вимог ст. 285 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що проходив тест на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням невстановленого законодавством технічного засобу "драгер" на місці зупинки транспортного засобу та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичних закладах. При цьому вказує, що до нього звернулися працівники поліції, які вилучили посвідчення для перевірки, однак згодом запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на тестері "драгер". Також, вказує, що не погодившись з результатом тесту, він звернувся до працівників поліції із проханням пройти огляд в медичному закладі, однак вони відмовили, не зафіксувавши факту та підстави відмови.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду, однак про причини своєї неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу судом першої інстанції було розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 та матеріалами справи не містять відомостей про вручення йому копії оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови суду пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії ОБ № 203559 від 12 червня 2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом огляду на стан сп`яніння, чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера "Драгер 6820", яким зафіксовано результат тесту - 2,67 проміле.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не погодився з результатами огляду та просив пройти огляд у медичному закладі свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли. Як видно з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 результати огляду не заперечував, що засвідчив власним підписом у чеку, яким зафіксовано результати огляду.

Твердження апелянта про недійсність результатів огляду з підстав відсутності приладу "Драгер 6820" у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженому наказом МВС №33 від 01.03.2010 також не заслуговують на увагу.

Суд звертає увагу, що цей наказ втратив чинність відповідно до наказу МВС № 1052 від 26.12.2018 "Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року № 33", який набрав чинності 08.02.2019.

Водночас, інших обмежень щодо застосування цього приладу законом не визначено.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів скарги.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко