Справа № 456/1022/19
Провадження № 3/456/503/2019
ПОСТАНОВА
іменем України

04 квітня 2019 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , з участю прокурора Літвінова Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм обслуги транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , військове звання «старший солдат», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.172-10 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 04.02.2019 р. о 18:10 год., проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді водія обслуги транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не маючи поважних причин, діючи з прямим умислом, будучи направлений у службове відрядження для виконання завдань за призначенням в м. Олешки Херсонської області, не виконав законних вимог командира щодо виконання обов`язків військової служби у місці відрядження та у зазначений час перебував у с. Раденськ Олешківського району Херсонської області в стані алкогольного сп`яніння.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в справі доказами та просить визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-10 КУпАП і застосувати стягнення у виді штрафу.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, а відтак дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.2 ст. 172-10 КУпАП на ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, виходячи з наступного.

В судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення № 21 від 11.03.2019 р. /а.с.1-4/; копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2019 р. «Про результати проведення службового розслідування» /а.с. 5-6/; копії акту службового розслідування від 04.03.2018 року /а.с. 7-10/, встановлено, що ОСОБА_1 , 04.02.2019 р. о 18:10 год., проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді водія обслуги транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не маючи поважних причин, діючи з прямим умислом, будучи направлений у службове відрядження для виконання завдань за призначенням в м. Олешки Херсонської області не виконав законних вимог командира щодо виконання обов`язків військової служби у місці відрядження та у зазначений час перебував у с. Раденськ Олешківського району Херсонської області в стані алкогольного сп`яніння. Наведене не заперечив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-10 КУпАП полягає у відмові від виконання законних вимог командира (начальника).
Кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст.172-10 КУпАП є вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.

Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Указом Президента України № 411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 04.02.2019 р., особливий період не діяв.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-10 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 /одну тисячу сто дев`яносто / грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Л. Бучківська