КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3

захисника ? Григор?єва А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою визнано ОСОБА_3 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій він просить: поновити строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду київської області від 13.12.2018 по справі №362/5488/18, скасувати оскаржувану ним постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлене в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційними вимогами ОСОБА_3 посилається на те, що йому вчасно не було вручено копію повного тексту постанови: 18.12.2018 він звернувся з заявою до суду, однак копію його не видали, 21.12.2018 він повторно звернувся із заявою на видачу копії постанови, однак його заяву відмовилися реєструвати, хоча надали копію постанови. Вважає ці підстави є поважними для поновлення йому строку. Крім того зазначає, що 28.12.2018 його захисник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити йому строк на звернення з апеляційними вимогами, однак постановою апеляційного суду від 28.12.2018 у поновленні йому строку було відмовлено.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_3 вказує на те, що судом не повно з'ясовано уі фактичні дані та не досліджено і не надано належної оцінки доказів. Як зазначає апелянт працівником поліції було здійснено порушення при складанні протоколу, а саме внесено додаткові записи в оригінал протоколу (адреси свідків та докази які додаються до протоколу), не зазначено суті правопорушення та конкретних обставин правопорушення, не конкретизовано об'єктивної сторони вчиненого правопорушення. Як стверджує ОСОБА_3, огляд проводився за участі лише одного свідка ОСОБА_4, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, інший свідок ОСОБА_5 був залучений пізніше лише для підписання протоколу і пояснень. Відсутність свідка ОСОБА_6 при відмові водія від огляду на стан сп?яніння підтвердив сам ОСОБА_6 в судовому засіданні від 13.12.2018. ОСОБА_3 також зазначає, що працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я.

Як встановлено судом першої інстанції, 21.09.2018 близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_3 під час керування на автодорозі «М-05 Київ-Одеса, 68 км», скутером марки «Yamaha Joq» був зупинений працівниками патрульної поліції з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), який від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Першочергово судом вирішено клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови від 13.12.2018 вбачається, що ОСОБА_3 та його захисник були присутні в судовому засіданні з розгляду даної справи судом першої інстанції і дана обставинами стороною захисту не спростовується.

Також матеріали справи містять заяви ОСОБА_3 від 18.12.2018 про ознайомлення з матеріалами справи та про видачу копії постанови. Згідно відмітки ОСОБА_3 на цих заявах зі справою він ознайомився 21.12.2018 і цього ж дня отримав копію постанови від 13.12.2018 (а.с. 59-60).

Докази на підтвердження направлення копії постанови судом ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

В інтересах ОСОБА_3 28.12.2018 його захисником подано апеляційну скаргу, яка була повернута постановою Київського апеляційного суду.

29.01.2019 ОСОБА_3 подає повторно апеляційну скаргу.

Отже, оскільки ОСОБА_3 не було вчасно надано справу на ознайомлення та не видано повний текс постанови, в той час як останній вживав заходи для її отримання шляхом подання до суду відповідних заяв, зважаючи, що захисником в його інтересах первинну апеляційну скаргу подано в межах десятиденного строку з часу ознайомлення з текстом оскаржуваного судового рішення, зважаючи на принцип доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, за даних обставин суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк на звернення з апеляційними вимогами, прийнявши подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, надавши суду пояснення, вирішивши заявлені клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_3, з огляду на наступне.

П.2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

? протоколом про адміністративне правопорушення від 21.09.2018 серії БД №288003, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, вказано відомості про свідків і їх підписи, пояснення ОСОБА_3 та його підпис, дані щодо вилучених документів (не вилучались, постанова НК №356634), тощо (а.с. 1);

? письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.09.2018, в яких він вказав, що його було зупинено працівниками поліції за підозрою у керуванні транспортним засобом в з ознаками алкогольного сп?яніння, існування яких він спростовує. Їхати до медичного закладу на огляд він відмовляється у зв?язку з корумпованою системою персоналу, а газоаналізатору Драгер ARHE 0218 він не довіряє через великий відсоток похибок (а.с. 3);

? актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано виявлені у водія ознаки сп?яніння, зазначено, що огляд не проводився, вказано відомості про свідків, тощо (а.с. 2);

? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 21.09.2018, які засвідчили своїми підписами відмову водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп?яніння (а.с. 4);

? розпискою, якою ОСОБА_3 зобов?язався залишити транспортний засіб за адресою: а/д М-05 Київ-Одеса 68 км. і в подальшому рух на ньому не здійснювати (а.с. 5);

? відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від огляду на стан сп?яніння з використанням приладу Драгер та у медичному закладі в присутності двох свідків.

Наведені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв?язку ? достатності для підтвердження висновку суду першої інстанції щодо доведеності вини водія ОСОБА_3 в порушенні ним приписів п.2.5. ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Цими доказами також спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що пропозицію на проходження огляду поліцейськими зафіксовано з порушеннями лише за участі одного свідка, оскільки такі твердження апеляційної скарги спростовуються в першу чергу актом огляду, який підписаний свідками, їх письмовими поясненнями, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Крім того, суд звертає увагу на пояснення свідка ОСОБА_5, надані суду першої інстанції і відображені в постанові суду, в яких він підтвердив надані ним раніше письмові пояснення та обставини.

Щодо відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, то суд вважає в цілому його таким, що відповідає ст.256 КУпАП, а внесені дописи в оригіналі не суттєвим порушенням, оскільки вони не змінюють суті зафіксованого ним вчиненого правопорушення.

Не знаходять свого підтвердження також і посилання апеляційної скарги на те, що фабула протоколу не відображає всіх ознак складу правопорушення, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову водія пройти огляд на стан сп?яніння відповідно до встановленого порядку. При цьому, відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння повинна бути в нерозривному зв'язку з керуванням транспортним засобом з ознаками сп?яніння, які згідно п.2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена спільним Наказом МОЗ та МВС України N 1452/735), виявляє поліцейський.

Разом з тим, посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров?я, є взаємовиключним з самим правопорушенням, яке ставиться в вину ОСОБА_3 ? відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2018 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2018 ? задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 ? залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2018, якою ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/1016/1123/2019

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Корнієнко С.В.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.