ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4412/19
провадження № 3/753/1969/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення - за результатами аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданого політичною партією «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ «БАТЬКІВЩИНА» за III квартал 2018 року встановлено, що Партією 13.07.2018 р. отримано внески від ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) у сумі 148970,00 грн. На підтвердження інформації, зазначеної у Звіті Партії, надано банківську виписку з ПАТ «МЕГАБАНК», згідно з якою внесок наданий через АТ КБ «ПРИВАТБАНК», номер розрахункових документів @2PL1346, з призначенням платежу «внесок на користь політичної партії». Наведена обставина свідчить про те, що особа знала і усвідомлювала свої дії.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 20.12.2018 № 24151/5/99-99-17-02-16 за даними інформаційної системи органів ДФС станом на 13.07.2018 у ОСОБА_3. обліковується податковий борг у сумі 236,59 грн.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Вищезазначене зафіксовано в Акті про проведення аналізу Звіту від 26.12.2018 та у Висновку про результати аналізу Звіту від 28.12.2018 № 819, затвердженого рішенням Національного агентства від 29.12.2018 № 3220.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив пункт 8 частини першої статті 15 ЗаконуУкраїни «Про політичні партії в Україні», згідно з яким не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_3 з протоколом не погоджується, надав суду письмові пояснення та просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП. Свою позицію захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не був обізнаний про існування податкового боргу в сумі 236, 59 грн. та не був повідомлений належним чином органами ДФС про існування такого боргу. Листами від 03.01.2019 року за № 50-18/469/19 та від 16.01.2019 р. за № 50/18/3031/19 від Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 було повідомлено про існування такого боргу. 11.01.2019 року податковий борг в сумі 236,59 грн. було погашено ОСОБА_3, ще до складання НАЗК протоколу. Також захисник вказав, що після отримання політичною партією «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина» інформації про помилкове здійснення ОСОБА_3 внеску, політичною партією було вжито заходів щодо повернення йому такого внеску. Так, захисник вважає, що на момент складання протоколу в діях ОСОБА_3 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п 14.1.156 ст. 14 Податкового кодексу України - податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п 14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 20, 35 ПК України саме податковий орган наділений повноваженнями та має обов'язки щодо належного інформування платника податків про існування у нього податкового боргу, а також здійснення контролю та вжиття заходів щодо своєчасного погашення податкових зобов'язань платника податків.

Відповідно до норм податкового законодавства платник податків несе відповідальність лише за узгоджене податкове зобов'язання, що у разі несплати у встановлені строки стає податковим боргом платника податку.

Згідно з п. 51.1 ст. 54 ПК України самостійно узгоджена платником податку сума грошового зобов'язання є лише сума, яку платник податку визначає самостійно в податковій декларації поданої ним до податкового органу. У всіх інших випадках момент узгодження суми податкового зобов'язання нарахованого самостійно контролюючим органом чітко пов'язаний з ознайомленням платника податків про існування такого нарахування, або про існування податкового боргу.

Відповідно до п.п. 57.2, 57.3 ст. 57, 58.1 ст. 58 ПК України - контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення - рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України - податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Згідно з вимогами п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України - у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України - податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Аналогічне повідомлення платника податків передбачено і у ст. 116 ПК України у разі застосування контролюючим органом до платника податків штрафних (фінансових) санкцій за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_3 належним чином були вручені повідомлення про наявність у нього податкового боргу, а лише міститься лист ДФС України, яким констатовано наявність у ОСОБА_3 податкового боргу в сум 236 грн. 59 коп. також, про існування поаткорвого боргу останньому стало відомо з лита НАЗК від 03.01.2019 р., а вже 11.01.2019 р. ОСОБА_3 було погашено податковий борг, про що свідчить копія квитанції від 11.01.2019 р. та відповідь уповноваженої особи ГУ ДФС у м. Києві Красічкової Н., яка в листі від 18.01.2019 р. повідомила про відсутність у ОСОБА_3 податкової заборгованості. Таким чином, 23.01.2019 р. уповноваженою особою Департаменту з питань запобігання політичній корупції НАЗК був складений протокол № 50-25/40 відносно ОСОБА_3, у якого на час складення зазначених протоколів був відсутній податковий борг.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов'язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 212-15 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: