Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/110/19 Головуючий у суді І інстанції: Загреба І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Кропивницький, громадянин України, студент 3 курсу Кропивницького коледжу механізації сільського господарства, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення: за ст.126 ч.2 КУпАП, у виді штрафу у дохід держави у розмірі 510 грн.; за ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду неповнолітній ОСОБА_3 06.01.2019 року о 00 год. 12 хв., не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керував транспортним засобом - «Chevrolet Niva», державний номер НОМЕР_1, по вул. Євгена Тельнова, 11/13 у м. Кропивницькому, з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`ягніння, чим порушив вимог пунктів 2.1 «а», 2.5 Правил дорожнього руху,.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він керував транспортним засобом його брат. Брат пішов по справах залишивши ключі запалення в транспортному засобі.

Згодом до нього підійшов його товариш, а потім працівники поліції. Він вимкнув ключ запалення та відійшов від авто, на це поліцейські йому сказали, що він п'є за кермом і п'яний.

Згодом поліцейські викликали патруль. На його зауваження стосовно того, що він не керував транспортним засобом працівники патрульної поліції не реагували.

При цьому свідком під час складання протоколу був працівник поліції. Під час складання протоколу, працівниками поліції знехтували його правами та не запросили його представників.

Більш того, після складання протоколу його не відсторонили від керування. Це в свою чергу свідчить про невідповідність дій поліцейський процедурі оформлення матеріалів.

Крім того, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, мотивуючи це тим, що він дізнався про постанову районного суду 19.02.2019 року під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що він не керував не керував транспортним засобом, а керував транспортним засобом його брат. Коли брат пішов по справах, а до нього підійшов його товариш.

Згодом через 10 хв. до них підішли поліцейські та сказали, що вони спаюють неповнолітніх дівчат. Всі їхні звинувачення відбулись в грубій формі та просили приїхати у відділок. Він повідомив, що його необхідно вимкнути двигун та дочекатися його брата. На це поліцейські йому сказали, що він за кермом та ще п'яний.

Незабаром приїхали патрульні поліцейські. Їхні колеги з карного розшуку почали розказувати, що він їхав п'яний за кермом. На питання поліцейського патрульної поліції стосовно того, хто буде свідком поліцейський із карного розшуку повідомив, що він буде свідком. В цей час до АТБ під'їхав вантажний автомобіль з якого запросили двох свідків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_3 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ч.2 ст.126 КУпАП відповідно до якиого ОСОБА_3 в м. Кропивницькому вздовж будівлі АТБ керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1(а) (а.с.1);

- письмовими поясненнями старшого оперуповноваженого КПКВП капітана поліції ОСОБА_4, відповідно до яких о 23 год. 00 хв. 05.01.2019 року було отримано повідомлення про безвісті пропавши дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, в ході ОРМ, було встановлено її місцезнаходження, під'їхавши до магазину АТБ, було виявлено дану особу та двох молодих чоловік у п'яному вигляді, один із яких вимкнув автомобіль «Нива», від даного молодого чоловіка було чути запах алкоголю (а.с.2);

- письмовими поясненними свідка ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Нива» з явними ознаками алкогольного сп'яніння

(а.с. 3):

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 відповідно до яких, вона зі своїми друзями знаходились на мікрорайоні Попова. Згодом до них під'їхав ОСОБА_3 , який в її присутності вживав напій схожий на коньяк, після чого воно разом з другом ОСОБА_3 - ОСОБА_9 поїхали до магазину АТБ на мікрорайоні Біляєва, де їх зустріли працівники поліції;

- диском фіксації адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що на відеокамері спостереження магазину АТБ, відбувся рух «Chevrolet Niva», державний номер НОМЕР_2;

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 412753 відповідно до якого ОСОБА_3 в м. Кропивницькому керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в установленому законом порідку в присутності двох свідків;

- диском фіксації адміністративного правопорушення, з якого вбачається в присутності свідків, які не були працівниками поліції ОСОБА_3 роз'яснено його права, роз'яснено процедуру огляду на стан алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Однак на пропозиції пройти огляд ОСОБА_3 відмовлявся, вимагаючи щоб вони надали відеозапис на підставі якого можна зробити висновок про те, що він керував транспортним засобом.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 18-17), що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці та в медичному закладі;

- розпискою ОСОБА_3 відповідно до якого, він в майбутньому зобов'язується не сідати в майбутньому за кермо транспортного засобу (а.с. 20).

Апеляційні доводи ОСОБА_3 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, а керував його брат є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні пояснення свідка ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_3 вживав напій схожий на коньяк, він сів транспортний засіб те вони в трьох направилися до магазину АТБ.

При цьому у судовому засіданні Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_3 під час перегляду відеозапису впізнав ОСОБА_5, як дівчину ОСОБА_5 з якою вони разом відпочивали. А тому, апеляційний суд не вбачає будь-яких сумнівів у показаннях ОСОБА_5

Твердження ОСОБА_3 стосовно того, що працівник поліції був запрошений в якості свідка під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду оскільки в матеріалах справи наявне відеозапис на якому зафіксовано відмову ОСОБА_3 від проходження огляду. При цьому з відеозапис вбачається, що в якості свідків були запрошені особи, які не є працівниками поліції.

Разом з тим необхідно зазначити про те, що свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, з ОСОБА_3 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає, а тому твердження останнього спростовуються вищевикладеним та направлені на уникнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 не навів жодного доказу, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

Доводи ОСОБА_3 стосовно того, що при складанні адміністративного протоколу працівники поліції знехтували його правами, апеляційним судом не може бути враховано, оскільки в протоколах останньому під розпис роз'яснено його прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, відповідно до ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від 16 до 18 років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 121-127, частинами 1, 2 і 3 статті 130 КУпАП, вони підлягають адміністративної відповідальності на загальних підставах.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що районний суд розглянув справу при відсутності даних, що він отримав смс повістку, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення,

ОСОБА_3 отримав копії протоколів про адміністративне правопорушення.

В протоколах про адміністративне правопорушення безпосередньо зазначено, що розгляд їх відбудеться в Кіровському районному суді м. Кіровограда.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення адмін. правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги ОСОБА_3 про те, що районний суд розглянув справу при відсутності даних про надходження йому смс-повістки.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення, оскільки вина правопорушника повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Разом з тим, суд правильно призначив ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП покарання без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки у нього відсутнє посвідчення водія, він не є водієм згідно п.1.10 ПДР України, у зв'язку з чим неможливо застосувати до нього стягнення, пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також районний суд правильно застосував вимоги ч.2 ст.36 КУпАП та наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Апеляційний суд зазначає, що враховуючи молодий вік правопорушника, накладене стягнення сприятиме в подальшому стимулюватиме дотримання ним вимог Правил дорожнього руху та КУпАП та попередить вчинення ним нових правопорушень.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук