ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5666/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 657785 віл 18.06.2019 зазначено, що 18.06.2019 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме після зупинки під шляхопроводом по пр.-т. М. Бажана, порушенні ПДР та зупинки у невстановленому для цього місці, не надав на неодноразові вимоги поліцейського посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс, після чого водій вибіг на пр-т. М. Бажана та почав ходити по проїзній частині, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києві від 12.07.2019 матеріали справи було направлено до Управління патрульної поліції для дооформлення.

На виконання постанови суду від 12.07.2019 надійшли пояснення поліцейського патрульної поліції від 01.08.2019, в який він вказав, на те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу та місцем розгляду справи, про що поставив підпис у протоколі, доставити його до приміщення суду було неможливо, так як на районі було введено оперативний план «Перехват», з метою виконання постанови суду був здійснений виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 але двері ніхто не відчинив та на телефонні дзвінки він не відповідає, встановити його фактичне перебування неможливо.

Отже, ОСОБА_1 до суду доставлений не був.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Avsar проти Туреччини», п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В розумінні положень ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання неодноразових законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дослідивши матеріали справи, встановлено відсутність доказів, які б підтверджували наявні в протоколі обставини, а саме те, що ОСОБА_1 ходив по проїзній частині та чинив злісну непокору працівникам поліції.

Враховуючи відсутність належних доказів на спростування цієї позиції, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О. Заставенко