Справа № 645/2500/19
Провадження № 3/645/872/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм «Білоцерківська агропромислова група», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 12.04.2019 року близько 13 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Mersedes Benz Actros 1841LS» державний номерний знак НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ SKO 27A, номерний знак НОМЕР_2 , по пр. Московському 273 у м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та зазначив, що він рухався з вулиці Хабарова на проспект Тракторобудівників, та здійснював поворот праворуч, при цьому розрахувавши радіус повороту та впевнившись у дзеркало заднього виду , що у нього не має перешкод. Зупинившись перед трамвайними коліями, він пропускав трамвай та почав свій рух, але в цей час почув сигнал автомобіля. Коли ОСОБА_1 вийшов з свого автомобіля, він побачив що у його причеп врізався автомобіль «Volkswagen Tiguan», якого на час зупинки не було. Враховучи зазначене, ОСОБА_1 вважає, що винен у ДТП є водій автомобіля «Volkswagen Tiguan», оскільки перед початком його руху автомобіль «Volkswagen Tiguan» вже знаходився для нього у «мертвій зоні». Також вказав, що схема місця ДТП складена невірно, оскільки його автомобіль стояв прямо, а робітники поліції у схемі зазначили невірно.

У судовому засіданні водій автомобіля «Volkswagen Tiguan» ОСОБА_2 пояснив, що 12 квітня 2019 року він рухався по вул. Хабарова у напряму проспекту Тракторобудівників, при цьому зайняв крайнє праве положення на проїжджої частині та увімкнув поворот. Ліворуч від нього з інтервалом одного метру стояв автомобіль «Mersedes Benz Actros 1841LS»з причепом. ОСОБА_2 зупинився перед трамвайними коліями, та перед ним була ще машина. Коли проїхав трамвай та проїхала попереду стояча машина, він почав свій рух, але цей час автомобіль «Mersedes Benz Actros 1841LS» з причепом, не показуючи поворот почав різко здійснювати поворот направо та ОСОБА_2 почув удару свій автомобіль з лівої сторони. Він зупинився, подав звукової сигнал. Також ОСОБА_2 вказав, що він у повній мірі вважає протокол та схема складені вірно. При складанні схеми ДТП ніяких зауважень не було.

Незважаючи на не визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №188889 від 12 квітня 2019 року, схемою огляду місця ДТП, схемою огляду місця ДТП, письмовими поясненнями та поясненнями учасників ДТП, даними у судовому засіданні.

Суд, критично відноситься до доводів ОСОБА_1 щодо відсутності складу злочину, оскільки вони спростовуються наявними доказами по справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 13.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що перед водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Слід зазначити, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що при початком руху, він не помітив водія автомобіля марки «Volkswagen Tiguan», оскільки останній знаходився для нього у «Мертвій зоні» не може слугувати підставою для звільнення його від відповідальності, оскільки при належної обачності та виконанні п. 13.1 Правил дорожнього руху України дорожньо-транспортної пригоди можливо було би уникнути.

Отже, судовим розглядом встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до ст.401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 124 , 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНД НОМЕР_4 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНД НОМЕР_4 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2019 р.

Суддя