Справа №-613/1776/18 Провадження №-3/613/29/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року. Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря Макушинської О.В., прокурора Лещенка Д.Р., Стеріоні В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, депутата Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи депутатом Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, та на підставі підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, на якого поширюється дія цього Закону, та відповідно до змісту абз.15 статті 1 Закону субєктом декларування, достовірно знаючи про необхідність щорічно до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно подав таку декларацію, а саме подав її лише 10.04.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 пояснив, що дійсно подав декларацію з порушенням встановленого строку. Це сталось у звязку з проходженням ним військової служби за контрактом та перебуванням майже до кінця березня на полігоні. Зазначив, що надати документи на підтвердження поважності пропуску строку подачі декларації не має можливості, просив застосувати щодо нього мінімальне стягнення, передбачене законом.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_1 підлягає відповідальності за здійснення корупційного правопорушення, оскільки ним не доведено поважність причин пропуску встановленого законом строку подачі декларації. Зазначив, що строки притягнення слід рахувати з моменту складення протоколу, при цьому просив врахувати, що провадження зупинялось судом у звязку з хворобою ОСОБА_1

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім пояснень самого ОСОБА_1, його вина підтверджується також письмовими матеріалами, що наявні у справі: копією повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації, таблицею щодо послідовності дій користувача сайту НАЗК ОСОБА_1, копією повідомлення про результати виборів депутатів Крисинської сільської ради, роздруківкою прінтскріну з сайту НАЗК, копією декларації, копією відповіді ДП «Українські спеціальні системи».

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням певних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб'єктів декларування, а саме несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасної подачі декларації суду надано не було.

Відповідно до пп.7 п.5 розділу 2 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», субєкти декларування, які не мали можливості до 01 квітня за місцем військової служби подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік у звязку з виконанням завдань в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, безпосередньою участю у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, направленням до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, подають таку декларацію за звітний рік протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби чи дня закінчення проходження військової служби, визначеного частиною другою статті 24 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу".

Так, ОСОБА_1 надано суду копію контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного 27.02.2017 року строком на три роки. Однак сам факт укладення контракту та перебування на учбовому полігоні в Миколаївській області не свідчать про виконання завдань оборони та безпосередню участь у бойових діях в період з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП України, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, враховуючи дату виявлення правопорушення та той факт, що провадження по справі було зупинено на період хвороби ОСОБА_1, строк притягнення його до адміністративної відповідальності на день розгляду справи не сплинув.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1, обставини, що помякшують відповідальність (щире розкаяння), відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем за контрактом, отримав поранення, повязане з проходженням військової служби, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

У звязку з наведеними обставинами, суд вважає за можливе застосувати мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6, 251, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя