АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/428/19 Справа № 711/1949/19 Головуючий у 1 інстанції Михальченко Ю. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, непрацюючого, проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягненуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн., -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 27.02.2019 р. о 20 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Симиренківська 58, керував автомобілем БМВ Х5, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28.03.2019 р. скасувати та постановити нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт звертав увагу суду апеляційної інстанції на те, що, на його думку, зазначена постанова місцевого суду підлягає до скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

Так, вказує апелянт, він 27 лютого 2019 року близько 20 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Симиренківська 58, керуючи автомобілем, д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції.

В результаті чого, працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

По суті порушення апелянт надавав пояснення, які вказані в вищезазначеному протоколі, з якого вбачається, що останній не погоджувався з ним, так як доводи поліцейських стосовно сп`яніння, не відповідають дійсності, оскільки ним - ОСОБА_1 наркотичні чи алкогольні препарати взагалі не вживалися.

ОСОБА_1 є законослухняним громадянином, який перш за все ставить в пріоритет свою сім`ю.

В період коли його було зупинено працівниками поліції - 27 лютого 2019 року, він рухався в напрямку дому, оскільки незадовго до цього, від дружини надійшов дзвінок, яка повідомила про те, що у дитини піднялася температура тіла і самостійно, тобто без медичних препаратів вона справитися не може, а тому просила чоловіка терміново привезти ліки для пониження температури.

Приїхавши додому та переконавшись, що з дитиною все гаразд, апелянт, усвідомивши наслідки складеного протоколу, вирішив звернутися до медичного закладу та пройти обстеження.

У результаті чого, 27.02.2019 р. о 22 год. 30 хв. ( тобто в межах 2-х годин, як того вимагає Інструкція) лікарем КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» була надана виписка амбулаторної картки № 350, відповідно до якої, було надано висновок за результатами клінічного огляду та даних інструментального дослідження та встановлено діагноз: Ознак сп`яніння не виявлено. Тверезий.

Вищевказана виписка підписана лікарем та проставлено відповідні штемпелі.

А тому апелянт вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не було взято до уваги виписку КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 350, яка свідчить, що під час зупинення ОСОБА_1 працівниками поліції, ознак алкогольного чи наркологічного сп`яніння у нього не було та наголосив, що дані дослідження були здійснені в межах 2-х год., як того вимагає Інструкція.

Крім того, йому - ОСОБА_1 не було запропоновано пройти наркотичне освідування на місці, а направитися до медичної установи саме в той час він не мав можливості, так як дана процедура займає значний проміжок часу, а в той час дитина потребувала медичних препаратів, що є поважною причиною.

Також звертає увагу, що у протоколі він висловив незгоду саме з підозрою поліцейського.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві. Формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.

Також апелянт звертає увагу на ту обставину, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, документи на транспортний засіб не вилучалися працівниками поліції, що, на думку апелянта, свідчить про те, що у працівників поліції підстав для вчинення таких дій не було.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства, який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що викладені ОСОБА_1 вимоги в апеляційній скарзі, підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

З оскаржуваної постанови видно, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, але з цим висновком погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 27.02.2019 р., пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапорт працівника поліції ОСОБА_4 , відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, у даному випадку, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а суб`єктивної, наявність прямого умислу.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини, на які послався суд, як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, спростовують його висновки про доведеність вини останнього у його вчиненні й, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1413/27858 від 09.11. 2015 р., у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, чого працівниками поліції, як видно з матеріалів справи про адміністративне провадження зроблено не було.

Вимогами ч.3 ст.266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія з результатами проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції надав суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який зроблений лікарем КП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_5 на підставі досліджень проведених 27.02.2019 р. о 22.30 год., відповідно до якого у ОСОБА_1 будь яких ознак сп`яніння не виявлено (а.с.14), та з якого вбачається, що ОСОБА_1 , не погоджуючись з складеним працівниками поліції відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Вказаний медичний висновок лікаря ОСОБА_5 підтверджується і його листом, що надійшов до апеляційного суду Черкаської області 13.06.2019 р. Вх.№5641/19-Вх. Однак, даний медичний висновок, як доказ, суд першої інстанції оцінив критично, що призвело до прийняття незаконного рішення відносно ОСОБА_1 .

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , в досліджуваній ситуації, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведено поза розумним сумнівом його вина в тому, що він, як особа, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Отже, розглядаючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, а викладені в постанові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклала встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, відносно ОСОБА_1 , визнаного місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушень, які були інкриміновані ОСОБА_1 поліцейськими при складенні ними протоколу про адміністративне правопорушення. Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 28 березня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко