ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1219/19 Справа № 216/3765/19 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження по відеоконференції в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, притягувався до адміністративної відповідальності 10.03.2019 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутого до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

На розгляді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебували матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 209598 від 09.06.2019 року, ОСОБА_1 09 червня 2019 року о 20 годині 00 хвилин в м. Кривому Розі по вул. Кобилянського біля будинку 197 повторно протягом року керував транспортним засобом автомобілем ГАЗ 33021 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, чим порушив вимоги п. 31.4.5 (ґ) ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтовуючи це тим, що 25.08.2019 рік припадав на вихідний день неділю, понеділок 26.08.2019 року також був вихідним днем, оскільки свято 24 серпня День незалежності припадало на суботу. Зазначає, що апеляційна скарга була подана ним 27.08.2019 року і строк не був ним порушений.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що в постанові суду міститься посилання про наявність технічних несправностей, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, однак в матеріалах справи відсутні будь які докази, посилання на жодний акт або інструкцію які б підтверджували даний факт, а також хоч які небудь ідентифікуючи ознаки.

Вважає, що суд першої інстанції позбавив його можливості надавати пояснення у судовому засіданні та належним чином його не повідомив.

Вважає, що до нього може бути застосована ст. 22 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи у суді першої інстанції і був позбавлений можливості надати пояснення по суті правопорушення, а також те, що 25.08.2019 рік припадав на вихідний день неділю, понеділок 26.08.2019 року також був вихідним днем, оскільки свято 24 серпня День незалежності припадало на суботу, натомість апеляційна скарга була подана ним 27.08.2019 року і строк не був ним порушений, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 209598 від 09.06.2019 року, ОСОБА_1 09 червня 2019 року о 20 годині 00 хвилин в м. Кривому Розі по вул. Кобилянського біля будинку 197 повторно протягом року керував транспортним засобом автомобілем ГАЗ 33021 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав технічні несправності, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, чим порушив вимоги п. 31.4.5 (ґ) ПДР України.

Пункт 31.1 Правил дорожнього руху передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пункт 31.3а ПДР України чітко регламентує, що експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, забороняється у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху;

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно встановив обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення та вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст.ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Як вбачається з копії форми Інформаційного порталу НП Армор (а.с. 4) ОСОБА_1 притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, а тому вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 судом призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що постанова на підтвердження повторності вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1,2,3 ст. 121 КУпАП є неналежним та не допустимим доказом не заслуговують на увагу, оскільки дана копія витягу взята з інтегрованої інформаційно-пошукової система Міністерства внутрішніх справ України Армор та завірена належним чином.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які вказують, що саме він вчинив інкриміноване йому правопорушення є помилковим, оскільки вина ОСОБА_1 повністю знайшла своє підтвердження доказами, які наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 209598 від 09.06.2019 року; рапортом працівника поліції; довідкою з адмінпрактики, а відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко