ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року, суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Селинний М.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, до адміністративної відповідальності не притягувався, не працюючого, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 Кодексу України по адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 013486 від 05.02.2019 року, ОСОБА_1, о 10.50 годині того ж дня, в м.Володимир-Волинський, по вулиці Шевченка, керував автомобілем марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1, якому були розяснені права, передбачені ст.268 Кодексу України по адміністративні правопорушення, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши при цьому, що дійсно, 05 лютого 2019 року, близько 10.00 години, він разом із своїми знайомими на автомобілі марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, приїхали по справах до Володимир-Волинського. Приблизно о 10.30, коли вказаний автомобіль стояв на вулиці Шевченка, а сам він перебував в автомобілі на сидінні водія, біля нього зупинився патрульний автомобіль поліції. До нього підійшов інспектор та повідомив, що автомобіль припарковано у забороненому місці та попросив документи. Він повідомив поліцейського, що не є водієм і попросив дочекатися власника авто. Після чого, поліцейський запропонував йому подихати у прибор. Він погодився, оскільки ніколи не сперечається з поліцейськими. Прилад показав, що він вживав алкогольні напої, але він цього не спростовував, оскільки автомобілем не керував.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Згідно ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У частині 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні досліджені наступні докази.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 013486 від 05.02.2019 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1, в поясненнях до протоколу він зазначив, що 05 лютого 2019 року в місті Володимир-Волинському, по вулиці Шевченка він стояв автомобілем марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, напередодні випив 150 грамів горілки, після продування ним газоаналізатору «Драгер» результат показав 0,24 проміле.

У вищевказаному протоколі як свідки вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3. До протоколу долучені письмові пояснення вказаних осіб, які стверджують, що в їх присутності відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол за керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. При цьому, у цих поясненнях свідки не вказують, чи були вони очевидцями саме того, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинувачення.

На неодноразові виклики до суду вказані свідки, а також й працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не з'явилися.

Відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, проте, відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції до протоколу не долучений.

Приписами ст. 62 Конституції України гарантовано, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.

Будь-які докази, які б об'єктивно підтверджували про те, що ОСОБА_1 05 лютого 2019 року керував транспортним засобом, у справі відсутні.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять достатньо доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,247,251,252,266,280,283-285,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.С. Селинний