_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
Єдиний унікальний номер: 650/152/19 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження:33/819/148/19 Доповідач Базіль Л.В.
Категорія ч.2 ст. 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді Базіль Л.В., секретар Давиденко І.О., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника, адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26.02.2019 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працюючу, фактично проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП та їй призначене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 ухилилася від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, внаслідок чого останні пропустили без поважних причин навчання в школі, також за місцем проживання дітей відсутні належні умови проживання, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП. За вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700.00 грн, стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із закриттям провадження у справі за таких підстав.

Приймаючи судове рішення про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні нею адміністративного правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП, а саме як повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинення дій по ухиленню від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, суд першої інстанції виходив виключно з наявних в матеріалах справи доказів.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на такі обставини.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП суд повинен виходити з того, що одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247 і 280 КпАП. При вирішенні таких справ суди мають також з'ясовувати крім іншого, мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку. Проте суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Проте ні до протоколу про адміністративне правопорушення, ні до постанови суду з посиланням на вказаний протокол, не долучено доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_2 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення дій по ухиленню від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як вбачається із матеріалів справи 30.01.2019 року близько 10.00 год. ОСОБА_2 ухилися від виконання передбачених законом обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей, що виражалося у тому, що усі діти шкільного віку не пішли до школи без поважних причин, а згідно акту обстеження сімї від 30.01.2019 року санітарні норми та умови проживання не в задовільному стані, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б вказували, які саме дії чи бездіяльність матері ОСОБА_2 стали причиною невідвідування дітьми школи 30.01.2019 року, наявність причинного звязку між такими діями чи бездіяльністю і виконанням матірю своїх батьківських обовязків, передбачених законом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечила свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, пояснивши, що 30.01.2019 року діти не відвідували школу із-за погодних умов.

Суд першої інстанції розглядаючи справу на зазначене уваги не звернув та виніс судове рішення недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 293, 294 КУпАП апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 26.02.2019 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Копія постанови оформлена 26 березня 2019 року

Постанова набрала законної сили 25 березня 2019 року

Суддя Л.В. Базіль

Секретар с/з ОСОБА_4

Суддя Херсонського

апеляційного суду ОСОБА_5