13.08.2019 ЄУН 331/3421/19
Провадження № 3/331/1100/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який навчається 5-му курсі Національного університету «Запорізька політехніка», сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2019 року, о 23-30 годині, ОСОБА_1 , знаходячись в районі будинку № 62 по проспекту Соборному в м. Запоріжжі, не виконував неодноразові законні вимоги працівників поліції, які ґрунтувались на п. 2 ч. 1 ст. 32 та ч. 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію», п.п. 2.1 А, 2.1 Б Правил дорожнього руху України, а саме, не надав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційні документи на транспортний засіб, при цьому вів себе зухвало.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 24 липня 2019 року приблизно о 23-30 год., він зі своїми товаришами після футболу стояли пили каву біля кіоску навпроти буд. 62 по пр. Соборному в м. Запоріжжі. В цей момент до них під`їхав поліцейський автомобіль, з нього вийшли два поліцейські, підійшли до них та повідомили, що наче його автомобіль ВАЗ 2107 припаркований з порушеннями правил дорожнього руху, а саме, ближче ніж 30 метрів до зупинкового комплексу та поросили його надати документи, а саме: права і техпаспорт на автомобіль. При цьому, будь-яких доказів вищевказаного правопорушення поліцейські йому не надали, він «на око» визначити відстань до зупинки не зміг, документи був згоден надати, але після того, як йому нададуть докази його правопорушення. Крім того, вважає, що поліцейські поводили себе зухвало, розмовляли зверхньо, без достатньої поваги, коли під`їжджали до них, розвернулися через подвійну суцільну лінію без ввімкнутих проблискових маячків, тим самим теж порушили ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2 пояснив суду, що під час несення служби у складі екіпажу № 302 разом з інспектором Скотаренком В.С., приблизно о 23-15 год. 24.07.2019 року за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 62, помітили порушення ПДР автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме порушення п. 15.9 «Е», автомобіль був припаркований ближче ніж 30 метрів до дорожнього знаку 5.41 «зупинка автобусу». Під`їхавши до даного автомобіля, попросили водія припинити вказане правопорушення та поїхали далі. Хвилин через 15 повернулися, побачили, що водій на зауваження не відреагував. Підійшли до водія ОСОБА_1 , повідомили, що транспортний засіб стоїть із порушенням Правил дорожнього руху, на що останній відповів, що не може визначити чи є тут 30 метрів та відмовився прибирати авто, внаслідок такої відповіді водієві було повідомлено, що буде виноситись постанова по ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9 «Е» ПДР та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» була винесена вимога пред`явити документи для перевірки та складення адміністративного матеріалу, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, обґрунтовуючи це тим, що жодних доказів порушення ним ПДР немає, поліція теж порушує ці правила. При цьому, ОСОБА_1 поводив себе зухвало, на запрошення проїхати до райвідділку поліції для встановлення його особи погодився, але своїми діями продовжував спроби уникнути відповідальності, після чого було прийнято рішення про затримання даної особи із застосуванням фізичної сили та її було доставлено до Олександрівського ВП.

Допитаний у судовому засіданні інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_3 , дав пояснення аналогічні поясненням інспектора ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інспекторів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд дійшов наступного висновку.

Стаття 185 КупАП передбачає відповідальність, за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п. 2.1 А ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.1 Б ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери інспектора патрульної поліції, судом встановлено, що співробітники поліції підійшли до ОСОБА_1 та повідомили, що його автомобіль стоїть із порушенням Правил дорожнього руху України, після чого попросили надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом та документи на автомобіль. В ході тривалої розмови співробітники патрульної поліції неодноразово просили ОСОБА_1 надати вищезазначені документи, на що останній неодноразово відмовлявся, обґрунтовуючи це тим, що не згоден з правопорушенням, у вчиненні якого його обвинувачували, проявивши при цьому зухвалість поведінки, яка супроводжувалась зверхніми висловлюваннями у бік поліцейських та намаганням уникнути адміністративної відповідальності, затягуванням розмови та апелюванням нормами законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 088119 від 25.07.2019 року в сукупності з протоколом про адміністративне затримання серії АА № 047673 (а.с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 3); рапортом співробітника поліції (а.с. 4); відеозаписом подій від 24.07.2019 року (а.с. 17), які узгоджуються із обставинами вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

На переконання суду, фіксація вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 була проведена у відповідності до вимог закону, будь-яких порушень з боку працівників патрульної поліції в ході виявлення та фіксації адміністративного правопорушення, які би могли істотно вплинути на вирішення питання про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні при розгляді цієї справи, судом не встановлено.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність частини відеозапису, не спростовує правильність складених матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо незаконності дій працівників поліції під час притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9 Е (заборона зупинки транспортних засобів ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків), оскільки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не надано суду жодного підтвердження, що останнім були оскаржені в установленому законом порядку будь-які дії працівників поліції.

Інші доводи ОСОБА_1 стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення наповнені лише формальним змістом, жодного з досліджених судом доказів, доведеність винуватості ОСОБА_1 за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» не спростовують.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень. (Реквізити для сплати штрафу при накладенні адміністративного стягнення усі інші: Одержувач: УК в Олександ. районі м. Зап. 21081100; Рахунок: 8003; Код ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок. (Отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106; Код ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО код банку: 899998; Рахунок: 6001; Код класифікації: 22030106).

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко