Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/979/19
П О С Т А Н О В А

24.06.2019 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Боголюбова Л.М. за участі секретаря судвого засідання Коломієць Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Войтова С.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №210 від 28.05.2019 ОСОБА_1 відповідно до рішення №1 від 23.11.2017 року «Про початок повноважень Антонінської селищної ради припинив повноваження депутата сьомого скликання Великоорлинської сільської ради та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Пр запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КупАП, суб`єктом відповідальності за правпорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 та абзацу другого ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав 18.04.2019 декларацію особи, яка припинила діяльність пов`яз ану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав та пояснив, що в зв`язку із зайнятістю по роботі не встиг подати вчасно декларацію про доходи.

Заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши письмові докази у справі, суддя приходить до висновку про повну доведеність в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В розясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, зазначено, що субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Таким чином, за змістом ч.1 ст.172-6 КУпАП обовязковою ознакою субєктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до ч.1 та абзацу другого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Однак, як вбачається з Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав таку декларацію лише 18.04.2019.

Вина ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.05.2019., в якому зокрема безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке є необережним; особу правопорушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставиною, що помякшує відповідальність є щире розкаяння винної. Обставин, що обтяжують відповідальність суддею встановлено не було.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України, ставка якого становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384.20 грн.).

Керуючись ч.1 ст.172-6, ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 850 грн. (вісімсот пятдесят грн.), який стягнути в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384.20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Л. М. Боголюбова