Справа № 463/1202/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 33/811/421/19 Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року,

встановив:

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП , та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 384, 20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 11 лютого 2019 року о 17 год. 55 хв. на вул. Галицькій, 18 у м. Львові-Винниках, керував автомобілем «ВАЗ 111730», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у КНП КЛШМД за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 9, результат токсикологічного дослідження №1126, відповідно до якого у крові ОСОБА_1 виявлено 1,66 проміле алкоголю, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 11 лютого 2019 року о 17 год. 55 хв. на вул. Галицькій, 18 у м. Львові-Винниках, керував автомобілем «ВАЗ 111730», р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ВАЗ 21099», р.н. НОМЕР_2 , при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3б., 13.1 Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він не перебував за кермом транспортного засобу, а надав право керувати ним своїй знайомій ОСОБА_2 Окрім того, потерпілий у судовому засіданні пояснив, що не бачив хто керував транспортним засобом у момент зіткнення. Суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому у задоволенні клопотання про допит ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який був пасажиром та очевидцем ДТП. Зазначає, що медичний огляд проводився через дві години після його затримання працівниками поліції, що суперечить вимогам закону. Звертає увагу суду, що його готовність відшкодувати шкоду потерпілому ніяк не свідчить про визнання ним вини у вчиненні ДТП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Вважаю, що суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставинах.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 141400 від 11.02.2019р. (а.с. 1), даними схеми місця ДТП від 11.02.2019р. (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 11.02.2019р. (а.с. 3, 4), даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212683 від 19.02.2019р. (а.с. 11), даними результатів токсикологічного дослідження № 1126 від 12.02.2019р. (а.с. 14).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є необґрунтованими та жодними доказами не підтверджуються.

Показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надані у судовому засіданні апеляційного суду, про те, що у день події за кермом автомобіля знаходилась ОСОБА_7 , а не ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, з письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 11.02.2019р. (а.с. 3, 4) вбачається, що останні бачили, що саме ОСОБА_1 11 лютого 2019 року о 17 год. 55 хв. керував транспортним засобом.

При цьому, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем, а не ОСОБА_7 , і з тих підстав, що згідно із відеозапису з нагрудних камер патрульних, ОСОБА_7 була на місці події та при оформленні матеріалів даної справи, однак, жодних заперечень про те, що за кермом перебувала саме вона, а не ОСОБА_1 , ОСОБА_7 не наводила.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить правових підстав для скасування оскаржуваної постанови, яка у повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.