ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/737/19 Справа № 215/2484/19 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 29 квітня 2019 року о 14 годині 21 хвилини у Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вул. Уточкіна,23 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mercedes-Benz 200" , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, та на пропозицію поліцейських пройти огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати постанову, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суддя не прийняв до уваги, що жодна ознака наркотичного сп`яніння, яка зазначена в протоколі, працівниками поліції виявлена не була.

Вказує на те, що він погодився їхати до лікарні для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак до нього звернувся поліцейський і запропонував сказати на камеру іншому патрульному поліцейському про те, що він не має часу їхати до лікарні, що він і зробив в силу своєї необізнаності.

Посилається на те, що встановлення ознак на стан його сп`яніння проводилось у відсутності понятих, а відеозапис з нагрудної камери поліцейського постійно припинявся поліцейським.

Крім того, судом було безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про витребування оригіналу відеозапису працівниками поліції та виклик свідків.

Також суд першої інстанції не врахував того, що протокол про адміністративне правопорушення містив дописи після складання, оскільки у його екземплярі протоколу, який йому було надано після його складання, відсутні адреси свідків, які були присутні при складанні протоколу.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення, та підписаний ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та іншими матеріалами справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння - неприродна блідість, тремтіння пальців рук, що підтверджено підписами свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та щодо цієї обставини будь-які зауваження ОСОБА_1 не виклав, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності будь-якої зазначеної ознаки сп`яніння не заслуговують на увагу.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не спростовані докази.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров"я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп"яніння.

Пунктом 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі на стан сп`яніння, спростовуються відеозаписом події (14:42), відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду.

Доводи ОСОБА_1 щодо звернення до нього поліцейського із пропозицією відмовитися йому від проходження огляду у зв`язку із відсутністю у нього часу спростовуються відеозаписом (14:39), на якому встановлено як ОСОБА_1 самостійно просив надати йому час на роздуми, після чого, не відлучаючись відмовився від проходження огляду в медичному закладі на стан сп`яніння (а. с. 6).

Також не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 щодо відсутності свідків під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки на відеозапису вбачається присутність свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які під запис на камеру надавали свої дані, які потрібні для складання протоколу.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить дописи щодо адрес свідків не приймаються до уваги, оскільки на екземплярі протоколу, який вручено ОСОБА_1 зазначені відомості про свідків, які підписали вказаний протокол, а відсутність їх адрес не спростовує висновку суду щодо винуватості ОСОБА_1 , а тому будь-яких перешкод для проходження огляду, що йому було роз"яснено у присутності свідків, не мав, натомість від проходження огляду відмовився.

Посилання на відмову суду у задоволенні його клопотання про допит свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не є слушним,оскільки обставини дій водія, що вказували на фактичну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовані на відеозаписі події, а тому виклик вказаних свідків є безпідставним.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження доказами, що також були дослідженими при апеляційному розгляді.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Наведені в апеляційній скарзі обставини щодо наявності у нього дітей та батьків, які потребують допомоги, підтверджуються доданими до апеляційної скарги доказами, однак адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, та підстав для його зміни немає, а тому судом першої інстанції обґрунтовано накладено саме таке стягнення на ОСОБА_1

Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019року - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко