Провадження № 33/4820/243/19
Справа № 682/155/19 Головуючий в 1-й інстанції Шевчук В. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Бойка В.Ф. на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, місце реєстрації АДРЕСА_2, громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 08 січня 2019 року о 23год. 40 хв. в селі Ганнопіль Славутського району Хмельницької області керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, нечітка мова. Від проходження на стан спяніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9 «а»; 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник просить поновити строк на оскарження постанови суду, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, постановленою з порушенням конституційних принципів прав людини, норм матеріального та процесуального права України. Вказує, що у протокол, який наявний в матеріалах справи, внесені зміни, оскільки в другому примірнику, який отримав ОСОБА_2, відсутнє посилання на порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху. Суд першої інстанції визнав ОСОБА_2 винним в порушенні Правил дорожнього руху за відсутності допустимих доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Наявний в матеріалах справи висновок лікаря є неналежним та недопустимим доказом, висновок не містить відомостей про те, що ОСОБА_2 на час огляду перебував в стані алкогольного спяніння. Працівниками поліції не складено направлення на огляд ОСОБА_2 Протокол складений з порушеннями вимог ст.ст. 254,256 КУпАП та не підтверджений письмовими поясненнями свідків, які були відсутні. Судові повістки ОСОБА_2 не отримував, оскільки з грудня 2018 року проживав за іншою адресою, а з 1 лютого 2019 року перебуває за межами України. Копію постанови захисник отримав 24 квітня 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката Бойка В.Ф., в підтримання доводів апеляційної скарги, який під час апеляційного розгляду просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду щодо ОСОБА_2 та закрити провадження в справі, допитавши ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційна скарга захисника підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 28 лютого 2019 року. Відомості про повідомлення ОСОБА_2 про час та день слухання справи (28 лютого 2019 року) в провадженні відсутні. Відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні. Згідно даних справи копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 направляли 13 березня 2019 року (а.с.17), проте лист повернутий був з відміткою про те, що адресат «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 22-23), як і повістки про виклик до суду. Копію оскарженої постанови захисник, з яким договір був укладений 24 квітня 2019 року, отримав 24 квітня 2019 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску Бойком В.Ф. строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_2, в звязку з чим захиснику слід поновити строк оскарження постанови суду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, наявні у справі докази не можуть бути покладені в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як видно з оскарженої постанови суд, визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як на доказ доведеності вини, послався на дані протоколу, дані висновку №139 Славутської ЦРЛ від 09 січня 2019 року та письмові пояснення ОСОБА_2

9 січня 2019 року поліцейським СРПП №4 Славутського ВП сержантом поліції ОСОБА_5 було складено протокол про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що того ж дня о 23 год. 40 хв. в селі Ганнопіль Славутського району Хмельницької області ОСОБА_2, керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, нечітка мова. Від проходження на стан спяніння на приладі «Драгер» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9 «а»; 2.5 Правил дорожнього руху України.

Апелянт вірно зауважує, що одночасно відповідальність за порушення п.2.9 (а) та 2.5 Правил дорожнього руху наставати не може. Однак суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та постановив рішення, яким визнав ОСОБА_2 винним одночасно і в порушенні вимог як п.2.9 «а», так і 2.5 Правил дорожнього руху, що є неприпустимим.

Як видно з долученої до апеляційної скарги копії протоколу (а.с.29) в примірнику протоколу, врученому ОСОБА_2, відсутні посилання на порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за порушення яких, в разі доведення вини особи, могла б настати відповідальність в разі відмови водія від огляду на стан спяніння. Внесення виправлень до протоколу після його складання не допускається. Усунення певних недоліків протоколу, в разі їх існування, можливе в випадку повернення протоколу на доопрацювання, чого в даному провадженні вчинено не було, що підтверджується даними другого екземпляру протоколу, врученого апелянту та наданого ним апеляційному суду, показаннями ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4 в апеляційному суді.

За таких обставин, складений протокол, як такий, що складений з порушенням вимог закону, є недопустимим доказом та не міг бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_2

Апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу і на інші порушення, які залишились поза увагою суду.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп'яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п. 4 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 р. № 1395 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладах охорони здоров'я поліцейський, згідно п. 6 розділу 9 вищевказаної Інструкції, в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції не врахував вищевказаних обставин. Складення протоколу без присутності свідків, які згідно вищевказаних положень законодавства мають бути обовязково залученими в даному випадку, вказує на недопустимість протоколу, який не може бути покладений в основу доведеності вини особи.

За таких обставин, визнання вини ОСОБА_2 в письмових поясненнях, які надані ним працівнику поліції, за відсутності інших доказів, не може бути покладено в основу доведеності вини особи.

Апеляційний суд зауважує, що згідно даних відеозапису, долученого до матеріалів справи, видно, що працівники поліції не пропонували водію пройти огляд на місці зупинки, вказуючи, що в них відповідний прилад взагалі відсутній, а одразу ж висловили вимогу водію проїхати до медичного закладу для проведення огляду (що також підтверджував в апеляційному суді ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_4П.). Вказані обставини свідчать про недотримання працівниками поліції порядку направлення водія для проведення огляду на стан спяніння, передбаченого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що за таких обставин у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст.283, 284, 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Бойку В.Ф. строк на апеляційне оскарження постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Бойка В.Ф. задовольнити.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя