Справа №461/2616/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 квітня 2019 року Суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., за участі секретаря Збожної О.Р., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2019 року, о 03 год. 40 хв., у м. Львові, на пл. Міцкевича, 2, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом автомобілем OPEL ZAFIRA, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Такі дії ОСОБА_2 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що 08 квітня 2019 року ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції, у зв'язку з підозрою про стан його спяніння, йому було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера. До огляду було залучено два свідки, у присутності яких він і був проведений. В результаті працівники поліції оголосили про те, що показник алкоголю становить 0,91 проміле, однак покази приладу ні ОСОБА_2, ні свідкам показані не були. Після цього свідки надавали пояснення поліцейським, однак ними був підписаний чистий бланк протоколу. ОСОБА_2 з результатами огляду не погодився, проте працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд в медичній установі, а відтак він не відмовлявся від проходження такого огляду.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_2 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 198210 від 08 квітня 2019 року, де зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від надання пояснень та від підписання протоколу;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких 08 квітня 2019 року о 04 год. 05 хв. водій ОСОБА_2 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера ДРАГЕР та у спеціалізованому медичному закладі;

- даними рапорта інспектора патрульної поліції ОСОБА_5, де зазначено, що водієві було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального приладу. Після проходження огляду, при позитивному результаті 0,91 проміле, ОСОБА_2 не погодився з висновком по огляду. Тому, останньому було запропоновано пройти огляд у спеціалізованій медичній установі, на що ОСОБА_2 відмовився.

Відтак, винність ОСОБА_2 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Оцінюючи позицію сторони захисту, суд вважає, що посилання на відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення спростовується наданими суду доказами письмовими поясненнями свідків та рапортом поліцейського.

Відповідно до основних засад, визначених ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням адміністративно-деліктного провадження є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п. 2.7 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, свідки адміністративного правопорушення (у разі їх наявності) можуть надати свої письмові пояснення, які також долучаються до протоколу.

Факт надання усних пояснень свідками, які могли бути записані працівником поліції до спеціальних бланків через певний проміжок часу, та підписання протоколу до його повного заповнення не спростовує обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. Крім того, зазначений Порядок не містить вимог до оформлення письмових пояснень свідків, тому суд не вважає, що його норми були порушені при складанні протоколу.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що стороною захисту не надано доказів на спростування встановлених судом обставин, які свідчать про вчинення ОСОБА_2 порушення п. 2.5 ПДР. Тому, ураховуючи принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає, що у діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та безальтернативність у санкції статті видів стягнення, які підлягають застосуванню за фактом встановлення наявності складу правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» у звязку з притягненням до адміністративної відповідальності з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова