ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/92/19 Справа № 177/2007/18 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, генерального директора ТОВ «ПМ» (), розташованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень 00 копійок та стягнуто судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 352 гривні 40 копійок.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1, будучи генеральним директором ТОВ «ПМ» ( ) з 23.05.2014, яке знаходиться за адресою: вул. Трудова, 19, смт Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, за період своєї діяльності з 01.08.2015 по 31.08.2015, та з 01.10.2015 по 31.10.2015, при здійсненні порядку ведення податкового обліку допустив порушення вимог, передбачених п.44.1 ст.44; п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198; п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2775-УІ (зі змінами та доповненнями), а саме: не вірно визначив об'єкт оподаткування з податку на додану вартість за рахунок відображення у податковому кредиті господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Хімстандарт» ( ), по якому не підтверджено здійснення господарських операцій, що призвело до завищення від'ємного значення по податку на додану вартість у сумі 173681,00 грн. та заниження податку на додану вартість на суму 11825,00 грн. за жовтень 2015 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження по справі за відсутністю і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 163-1 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що оскаржувану постанову отримав лише 20 грудня 2018 року, тому не мав об'єктивної можливості своєчасно подати скаргу без ознайомлення з її змістом, просить поновити строки для оскарження даної постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд невірно встановив обставини справи з огляду на наступне. Суд вважав, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується витягом з акту документальної позапланової виїзної перевірки. Однак, інформація, викладена у вказаному акті не є достовірною, а містить лише припущення податкового органу про порушення ТОВ «ПМ» вимог податкового законодавства, оскільки згідно з абз. 5 п. 86.7 ст. 86 ПК України, контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПМ», податкове повідомлення-рішення не приймалось.Якщо протягом визначеного ПК України строку контролюючий орган не виначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), в спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, ОСОБА_1, вважає, що інформація, викладена в акті від 03 вересня 2018 року є припущенням та не може використовуватися як доказ порушення платником податків податкового законодавства, тобто відсутні будь-які об'єктивні і беззаперечні докази самої події та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1, не з'явився, поважність причин своєї неявки, не повідомив, надав до суду письмову заяву, в якій просить скаргу розглянути без його участі, просить її задовольнити а тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 що він був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції та копії постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що крім протоколу про адміністративне правопорушення, доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, є копія витягу із акту " 49265/04-36-14-21/39217130 від 03.09.2018 року, про результати документальної позапланової перевірки ТОВ "ПМ" з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "ХІМСТАНДАРТ" за період з 01.08.2015 року по 31.08.2015 року та з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року, що призвело до неправомірного визначення податкового кредиту у податковій звітності, в результаті чого ТОВ "ПМ" завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту на загальну суму 173681 грн. в т.ч. за жовтень 2015 року та занижено податок на додану вартість на суму 11 825 грн. в т.ч. за жовтень 2015 року, які податковим органом були покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суд першої інстанції, не врахував вимог ст. 280 КУпАП та не з'ясував, чи скористалося ТОВ "ПМ" наданим Податковим кодексом України правом на оскарження рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов'язання ТОВ "ПМ" узгодженим в той час як з'ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи, що призвело до передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції і вбачається з доданих до апеляційної скарги, копій заперечень на акт документальної позапланової перевірки, листом ДФС від 11.12.2018 року, де зазначено, що згідно проведеного аналізу, встановлено нереальність здійснення господарських операцій та здійснення діяльності направленої на надання вигоди третім особам. З урахуванням вищезазначеного, перевіркою не підтверджено факту отримання товару ТОВ "ПАВЛІВСЬКІ МАТЕРІАЛИ" від ТОВ "ХІМСТАНДАРТ"

Таким чином, приходжу до висновку про передчасність рішення суду першої інстанції щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому постанова судді першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року - задовольнити та поновити йому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та постановити нову, якою

- провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: А.О. Пістун