Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2288/19 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія ст. 481 МК України Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., з участю представника Житомирської митниці ДФС Кондратюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Житомирської Митниці ДФС Кондратюка А.В. на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2019 року за ч.3 ст.481 МК України щодо

ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Молдова, проживаючої: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 Митного кодексу України та та застосувано до неї захід впливу у виді попередження.

Згідно постанови суду 14.12.2018 року о 15 годині 23 хвилини у пункті пропуску «Виступовичі» м/п «Північний» Житомирської митниці ДФС в ході проведення митного оформлення легкового автомобіля «VW PASSAT» р/н НОМЕР_1 встановлено, що у якості пасажирки даного транспортного засобу слідує громадянка Республіки Молдова ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно ЦБД ЄАІС ДФСУ 08.11.2017 року ввезла на митну територію України легковий автомобіль марки «SCODA OCTAVIA» р/н НОМЕР_2 (реєстрація Р.Польща), кузов № НОМЕР_3 в режимі "Тимчасове ввезення до 1 року» в зоні діяльності Одеської митниці ДФС. Станом на 14.12.2018 року інформація про вивезення вказаного транспортного засобу громадянкою ОСОБА_2 відсутня.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинила порушення митних правил передбаченого частиною 3 статті 481 Митного кодексу України, а саме перевищення строку тимчасового ввезення автомобіля «SCODA OCTAVIA» р/н НОМЕР_2 (реєстрація Р.Польща), кузов № НОМЕР_3 ».

В апеляційній скарзі представник митниці просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, застосувавши до неї стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 17 000 гривень (одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Посилається на те, що постанова суду в частині застосування стягнення прийняти з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує, що судом винесене правосудне рішення щодо визнання винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 481 Митного кодексу України, але невірно застосоване стягнення у вигляді попередження. Частиною 1 статті 459 Митного кодексу України передбачено, що адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється Митним кодексом України, а частиною 2 цієї статті визначено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16- річного віку. Також стверджує, що до теперішнього часу Житомирській митниці ДФС не відомо де перебуває транспортний засіб, а громадянка ОСОБА_2 до теперішнього часу продовжує вчиняти порушення митних правил не доставляючі його до митного органу та не вивозячи транспортний засіб за межі митної території України. За таких обставин суд безпідставно застосував адміністративне стягнення - попередження до громадянки ОСОБА_2 , оскільки такий вид адміністративного стягнення не передбачений статтею 481 Митного кодексу України, а громадянка ОСОБА_2 продовжує вчиняти адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника митниці, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, та доведеність її вини у його вчиненні в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що ж стоється доводів апеляційної скарги з приводу необхідності застосування до правопорушниці ОСОБА_2 більш тяжкого стягнення, а саме у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Крім того відповідно до ч.3 ст.2 КУпАП положення КУпАП поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчиенення яких передбачена законами, ще не включеними до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його вік, та ту обставину, що ОСОБА_4 була неповнолітньою на час вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно положенню ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили правопорушення, застосовуються заходи впливу, переддачені ст. 24-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

При розгляді справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_2 вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, аналізуючи матеріали справи, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого та наслідки від правопорушення, прийшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України, та, приймаючи до уваги дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не досягла 18-річного віку та прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність накладення на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Твердження апелянта про те, що санкція даного правопорушення не передбачає альтернативного виду стягнення і що суб`єктами даного правопорушення є громадяни, які на момент вчинення правопорушення досягли 16-го віку, не спростовують можливості застосування загальних норм КУпАП, в даному випадку ст.13, 24-1 КУпАП, ящо вони покращують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч.3 ст.2 КУпАП положення КУпАП поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, не включеними до цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги про те, що до теперішнього часу Житомирській митниці ДФС не відомо, де перебуває транспортний засіб, а громадянка ОСОБА_2 до теперішнього часу продовжує вчиняти порушення митних правил, не доставляючі його до митного органу та не вивозячи транспортний засіб за межі митної території України, враховуючи вище викладені обставини, також не можуть бути підставою для накладення стягненення у вигляді штрафу.

З огляду на викладене, підстав до скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі апелянта, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КупАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Житомирської митниці ДФС Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.481 МК України - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: