1Справа № 335/5865/19 3/335/1004/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Апаллонова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., за участю прокурора: Велєвої К.С., особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1 , захисника Мельнікова В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Запоріжжя, громадянка України, місце роботи з 28.01.2014 по 30.03.2017 р. управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м.Запоріжжя, головний спеціаліст відділу контрольно-перевірочної роботи, на теперішній час АТ «Райффайзен Банк Аваль», зареєстрованої та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

28.05.2019 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 247 складений 27.05.2019 р. відносно ОСОБА_1 відповідно до якого ОСОБА_1 обвинувачується у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 176-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , яку 30.03.2017 звільнено з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2018 по 01.04.2018 декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, подала її несвоєчасно, лише 13.04.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП не визнала та, не оспорюючи факт подання декларації 13.04.2018 року, пояснила суду, що щорічну декларацію за 2017 рік вона подала несвоєчасно у зв`язку з несвоєчасною зміною ЕЦП і як тільки їй вдалося замінити ЕЦП 13.04.2018 року одразу зайшла до особистого кабінету та подала електронну декларацію. Крім того, зазначала, що сплинули строки накладення адміністративного стягнення, оскільки декларацію вона подала ще у квітні 2018 року, її було опитано лише один раз у приміщенні УЗЕ в Запорізькій області 04.03.2019 року, а протокол складено лише 27.05.2019 року. Також зазначала, що письмових пояснень у день складення протоколу вона не надавала, лише підписала протокол.

Захисник у судовому засіданні зазначав, що умислу на несвоєчасне подання декларації у ОСОБА_1 не було і, крім того, сплинули строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на час розгляду справи. Зазначив, що декларацію ОСОБА_1 подала ще у квітні 2018 року, правопорушення було виявлено значно раніше, аніж складено протокол, ОСОБА_1 опитано було у приміщенні УЗЕ в Запорізькій області 04.03.2019 року, про що свідчить виклик оперуповноваженого, при цьому пояснення додані до матеріалів дати їх відібрання не містять, а протокол складено лише 27.05.2019 року.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка за клопотання сторони захисту оперуповноважений Рибальченко Є.І. пояснив суду, що отримав у своє провадження матеріали щодо необхідності проведення перевірки відносно ОСОБА_1 з НАЗК наприкінці 2018 року і до 27.05.2019 року збиралися докази для встановлення об`єктивної сторони правопорушення, зокрема направлені запити для отримання посадових інструкції, обмежень, тощо та отримані пояснення від ОСОБА_1 . Так, дійсно, в матеріалах справи наявні письмові пояснення від ОСОБА_1 , однак вони не датовані, відбиралися за дорученням іншим уповноваженим ОСОБА_2 у день складення протоколу. Відсутність дати у поясненнях є технічною помилкою. Також зазначив, що ОСОБА_1 двічі викликалася для надання пояснень, нею були надані письмові пояснення і 04.03.2019 року, однак ті пояснення були знищені, оскільки були неповними і не встановлювали об`єктивної сторони правопорушення.

Окрім того, оперуповноважений зазначив, що після відібрання 04.03.2019 року пояснень від ОСОБА_1 він не повністю встановив об`єктивну сторону правопорушення, зокрема, щодо зміни ЄЦП, а тому до 27.05.2019 року не мав усієї сукупності доказів вчинення правопорушення, які були ним додатково отримані під час надання додаткових пояснень ОСОБА_1 27.05.2019 і після отримання яких 27.05.2019 року було складено протокол.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка за клопотання сторони захисту оперуповноважений Панасейко Е.Є. пояснив суду, що він за дорученням оперуповноваженого ОСОБА_3 опитав ОСОБА_1 у день складення протоколу, однак у поясненнях помилково не зазначив дату відібрання цих пояснень. Інші обставини складення протоколу йому не відомі.

Прокурор, вважаючи, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП доведена, просив, беручи до уваги особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за корупційне діяння, притягнути його до відповідальності та накласти мінімальне стягнення у межах санкції зазначеної частини вказаної статті у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок.

Вислухавши ОСОБА_1 , адвоката Мельнікова В.Є.., прокурора, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дослідивши в сукупності всі докази, які мають значення для правильного вирішення даної справи, суд прийшов до висновку що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Наказом начальника управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя № 7-о від 28.01.2014 ОСОБА_1 , призначено на посаду головного спеціаліста відділу обліку надходження платежів юридичних осіб управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя.

Крім того встановлено, що наказом голови комісії з припинення діяльності управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя № 55-о від 30.03.2017 ОСОБА_1 , звільнено з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя.

Згідно з п. 1.2 розділу 1 посадової інструкції головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України, головний спеціаліст є державним службовцем.

Враховуючи наведене, ОСОБА_5 перебуваючи до 30.03.2017 на посаді головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, відповідно до ч. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

10.06.2016 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088), «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Крім цього, зазначені у пункті 1 цього рішення декларації подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року

Таким чином ОСОБА_1 , яка 30.03.2017 звільнена з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана до 01.04.2018 подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Проте встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр https://public.nazk.gov.ua) ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припинила діяльність, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядуваннz, шляхом заповнення відповідних форм на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, а саме 13.04.2018, що є порушенням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції.

Причин несвоєчасного подання електронної декларації, які б суд міг визнати поважними, ОСОБА_1 не навела. При цьому суд, бере до уваги, що Законом, для осіб, що мають подати декларації, визначений достатній проміжок часу для вжиття всіх необхідних дій щодо заповнення та подання Е-декларації, а саме: з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами, доданими до протоколу, а саме:даними, які містяться у копії послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 ;даними, які містяться у копії відомостей з публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування;даними, які містяться у копії декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, ОСОБА_1 даними, які містяться у копії електронного листа з технічної підтримки НАЗК наданий ОСОБА_1 ; копіями наказів про призначення на посаду ОСОБА_1 ; копією наказу про звільнення ОСОБА_1 ; копіями посадових інструкцій головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя; копіями положень про відділ контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі (Орджонікідзевському районі) м. Запоріжжя; копією попередження про встановлені законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби ОСОБА_1 ; копією положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління; копією виписки журналу обліку руху трудових книжок управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя.

Суд також враховує, що у відповідності до ст. 1 ЗУ "Про запобігання корупції" корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Таким чином, в даній категорії справ умисел не потребує доведенню, а диспозиція норми ч. 1 ст.172-6 КУпАП не передбачає вчинення такого адміністративного проступку лише у формі прямого умислу і може бути вчинене з необережності за відсутності корисливого чи іншого особистого інтересу.

ОСОБА_1 було відомо, що вона є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, вона була обізнана з вимогами Закону, а тому була зобов`язана декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, подати у визначені Законом строки.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , яку 30.03.2017 звільнено з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя, будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2018 по 01.04.2018 декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, подала її несвоєчасно, лише 13.04.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, згідно пункту 7 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у даному випадку не є триваючим.

Подія адміністративного правопорушення по вказаній справі є разовою і строк для накладення адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбачено ч.3 ст.38 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14,212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже із приписів вказаної статті вбачається, що момент із якого починається відрахування строку притягнення особи до адміністративної відповідальності є саме момент виявлення правопорушення, а не момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, який в часі може не збігатись, що пов`язано із рядом дій спрямованих на необхідність перевірки обставин вчинення правопорушення та зібрання відповідних доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка фактично фіксує закінчення стадії порушення справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином, із системного аналізу норм чинного КУпАП вбачається, що законодавець прив`язує строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, з моментом виявлення корупційного адміністративного правопорушення, при цьому час виявлення не ототожнюється із часом складання протоколу про адміністративне правопорушення, та обставина, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення був складений 27.05.2019 року, не має правового значення для вирішення питання щодо початку перебігу строків накладення адміністративного стягнення.

Оскільки чинним законодавством не передбачено вимог щодо строку, протягом якого після виявлення корупційного правопорушення уповноважений суб`єкт повинен скласти відповідний протокол, з урахуванням вимог ч. 3 КУпАП, такий, на переконання судді, повинен бути складений невідкладно після встановлення достатніх даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що фактичним моментом виявлення вчиненого адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є 27.05.2019 року.

Однак з такою позицією погодитися не можна з огляду на таке.

Матеріали справи не містять відомостей початку проведення перевірки УЗЕ в Запорізькій області стосовно дотримання ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції». При цьому, як повідомила у судовому засіданні особа, яка склала протокол оперуповноважений Рибальченко ОСОБА_6 матеріали відносно ОСОБА_1 до УЗЕ в Запорізькій області з НАЗК надійшли наприкінці 2018 року, більш точної дати не відомо.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про час надходження таких матеріалів до УЗЕ в Запорізькій області, не повідомили таких даних і свідки, у тому числі і особа, яка склала протокол, а також матеріали справи не містять даних щодо часу отримання та часу збирання доказів.

Щодо пояснень допитаних у судовому засіданні в якості свідків оперуповноважених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то вказані посадові особи складали і приймали участь у складенні зазначеного протоколу і є заінтересованими у результатах його розгляду. Більш того, сумнівними є пояснення оперуповноваженого Рибальченко ОСОБА_6 у судовому засіданні про те, що з 04.03.2019 року (відібрання перших пояснень ОСОБА_1 ) по 27.05.2019 року (більше ніж 2 місяці) здійснювалися заходи щодо встановлення об`єктивної сторони правопорушення, оскільки матеріали справи не містять даних про збирання у цей період будь-яких доказів і суперечать супровідному листу прокуратури Запорізької області від 23.05.2019 року №05/3-421вих19 направленому до УЗЕ в Запорізькій області на вих. №3044/39/107/03-2019 від 03 травня 2019 року, згідно до якого прокуратура направила з погодженням проект протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 двічі викликалася в УЗЕ в Запорізькій області, один раз для проведення опитування - 04.03.2019 року, про що свідчить наданий у судовому засіданні виклик (оригінал в матеріалах справи), а другий раз - для складення і підписання протоколу 27.05.2019 року.

Разом із тим, матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 без дати проведення такого опитування, а відтак, підстав вважати, що зазначені пояснення отримані від ОСОБА_1 саме під час складення протоколу 27.05.2019 року суд не встановив у зв`язку із відсутністю про це доказів, а відсутність дати опитування не може бути визнано судом технічною опискою.

Суд зауважує, що навіть не приймаючи до уваги оприлюднення 13.04.2018 року і загальнодоступність декларації ОСОБА_1 , інформацією про несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») - НАЗК володіли вже 04.06.2018 року (вх. № ЗП-7226/18 від 04.06.2019 року), з послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 по 18.11.2018 року, який є додатком до повідомлення НАЗК УЗЕ в Запорізькій області про проведення перевірки відносно ОСОБА_1 можна встановити, що про факт несвоєчасного подання декларації було відомо, у тому числі і УЗЕ в Запорізькій області щонайменше наприкінці 2018 року, а з пояснень ОСОБА_1 щодо причин несвоєчасного подання декларації наданих оперуповноваженому 04.03.2019 року можна дійти висновку, що найбільш вірогідним днем виявлення несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є 04.03.2019 року.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Враховуючи, що основним фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення є момент його виявлення, збирання доказів на підтвердження правопорушення не відтерміновує початку цього строку.

Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено.

Таким чином в матеріалах справи наявні докази, які стверджують, що про наявність достатніх даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було відомо значно раніше, аніж 27.05.2019 року.

Матеріали справи не містять жодного доказу поважності причин затягування складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З доводами прокурора про те, що датою виявлення правопорушення в даному випадку є 27.05.2019 року- дата складення вказаного протоколу, погодитись неможна, як з такими, що не узгоджується з принципом правової визначеності, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією.

Пунктом 7 ч. 1ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, на момент розгляду судом справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст.38, 247,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя,

Суддя: Ю.В. Апаллонова