Справа № 125/2397/18
Провадження № 33/801/197/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Медяний В. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медяний В.М., з участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Морозова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069944, складеного відносно ОСОБА_2 09.11.2018 року 03 год 40 хв м. Бар майдан Святого Миколая інспектором СРПП Барського ВП капітаном поліції Рибак В.А., « 09.11.2018 року 02 год. 45 хв. в с. Пляцина по вул. Центральна керував автомобілем ЗАЗ д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, пройшов освідування в Барській ЦРЛ на алкотестері «Драгер» проба позитивна 0,74%, чим порушив вимоги п. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також зазначено, що на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 20400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384, 20 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду від 21 січня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч вимогам чинного законодавства розгляд справи відбувався незаконно, матеріали справи та складений протокол містять у собі чисельні порушення, оскільки пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення він писав під примусом поліцейських та погрозою застосування до нього фізичної сили, працівниками патрульної поліції не було надано йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі не вказано який пункт Правил дорожнього руху України він порушив, які саме ознаки алкогольного сп'яніння були у нього наявні. Матеріали справи не містять відомостей чи проходив лікар Барської ЦРЛ ОСОБА_6 тематичне удосконалення, а прилад Драгер 6510, яким проведено його освідування, не дозволений для використання МОЗ та Держспоживстандартом. Також в матеріалах справи не міститься направлення водія для проведення медичного огляду, відсутні свідки і відомості про відсторонення його від керування транспортними засобами.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник Морозов В.Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи. Додатково ОСОБА_2 зазначив те, що він незгоден з такими діями працівника поліції, тому звернувся до Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області зі скаргою на незаконні дії поліцейського та із запитами до Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області та Барської ЦРЛ про отримання інформації та витребування доказів обставин проведення його огляду на стан сп'яніння та складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Викликаний неодноразово до суду працівник поліції Рибак В.А. у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд переконаний, що судом першої інстанції в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що невизнання вини правопорушником суд розцінює як спробу уникнення відповідальності, його діях кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 09.11.2018, поясненнями ОСОБА_2, відповідно до яких він власноручно написав, що «випив пиво, вину визнаю, з протоколом згоден», висновком Барської ЦРЛ № 139 від 09.11.2018, згідно якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, результат - 0,74 проміле, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, апеляційний суд не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки судом допущено неповноту при з'ясуванні обставин справи, а також однобічність у дослідженні доказів по справі.

Розглянувши справу, суддя обмежився лише наявністю протоколу, який на його думку відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також викладеним у ньому обставинам, що підтверджені вищезазначеними доказами у справі, а також визнанням своєї вини самим ОСОБА_2

Разом з тим, судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, працівники поліції згідно вимог ст. 266 КУпАП не відсторонили його від керування цим транспортними засобом, зокрема докази цьому у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським або в разі незгоди з його результатами огляд такий огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Як вбачається з доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2, працівником поліції йому не було запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, оскільки він не керував транспортними засобом, його автомобіль працівники поліції фактично не зупиняли, автомобіль стояв на узбіччі дороги, при собі спеціально технічний засіб «Драгер» працівники поліції не мали, направлення водія для проведення огляду на стан сп'яніння до медичного закладу не складалося, зокрема у матеріалах справи такі відомості також відсутні, також не залучалися свідки для проведення такого огляду та відмови у його проведенні працівниками поліції, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Окрім того, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 працівником поліції не зазначено які вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 були порушені. У Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп'яніння від 09.11.2018 КУ Барська ЦРЛ (а.с.5) відсутній підпис обстежуваної особи ОСОБА_2 про ознайомлення з результатами огляду.

Також не може залишитись поза увагою суду апеляційної інстанції те, що ОСОБА_2 неодноразово звертався до суду із заявами про надання права на захист, зокрема щодо проведення розгляду справи за участю його захисника в режимі відеоконференції. Проте, такі заяви ОСОБА_2 залишились судом невирішеними, чим були порушені передбачені ст. 268, 271, 280 КУпАП, його права на захист та справедливий судовий розгляд.

Таким чином, з урахуванням встановлених в ході розгляду апеляційної скарги обставин справи, апеляційний суд переконаний, що протокол про дане адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та додані до нього матеріали складені не у відповідності до вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП, тобто з не дотриманням порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.61 Конституції України «юридична відповідальність особи має індивідуальний характер». Забезпечення виконання вимог цієї норми закону є обов'язковим як для правоохоронних органів так і для суду.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, а також надані особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 докази, свідчать про те, що складений щодо нього протокол та зібрані у справі докази винуватості правопорушника не повністю відповідають вимогам закону та дійсним обставинам справи, що позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини адміністративного правопорушення, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь-яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу та доданих до нього доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виправлення недоліків таких незаконних протоколів не є компетенцією суду. Суд має право розглядати саме протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунути вказані сумніви в апеляційного суду немає процесуальної можливості усунути вказані суперечності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Кодекс про адміністративні правопорушення встановлює чіткий перелік повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Статтею 294 ч.8 КУпАП визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. Направлення на доопрацювання зазначеного протоколу та матеріалів не входить до компетенції апеляційного суду, при умові закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.247 п.7 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, є обставинами, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення

Крім того, на суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Таки чином, враховуючи неможливість направлення справи апеляційним судом на доопрацювання, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 38, 289, 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя /підпис/ В.М. Медяний

Згідно з оригіналом: