Провадження № 33/4820/322/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Філіпчук О.В., Цугель А.О., захисника Герасимчук С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПП «ОСОБА_2»,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Як убачається з матеріалів справи, 22 квітня 2019 року о 17 год. 13 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 210994-20», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Тернопільській, в м. Хмельницькому, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський не направляв його, у встановленому законом порядку, у заклад охорони здоров`я, це було підтверджено і самим інспектором поліції ОСОБА_3. , під час його допиту в суді першої інстанції, який повідомив, що направлення для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я він не видавав. Крім того, в матеріалах справи відсутній і акт огляду із фіксуванням ознак алкогольного чи іншого сп`яніння. З відеозапису чітко видно, що між ним та поліцейським, в момент зупинення транспортного засобу відбувся конфлікт, а вже після цього відбулося оформлення документів, хоча у лейтенанта поліції ОСОБА_3 були сумніви стосовно того, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Герасимчук С.С., на підтримку поданої апеляційної скарги, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 218173 вбачається, що 22.04.2019 року о 17 год. 13 хв. в Хмельницькому по вулиці Тернопільській, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, в присутності свідків водій відмовився (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує, що в їх присутності було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, або у встановленому законом порядку, в лікаря-нарколога. Від проходження медичного огляду водій відмовився в їх присутності (а.с.2,3).

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується і іншими наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- постановою начальника відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області Молотюка Б.В. серії НК № 289319 від 22.04.2019 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП (проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора (а.с. 5);

- розпискою ОСОБА_6 про залишення її автомобіля "ВАЗ 210994-20", номерний знак НОМЕР_1 , на зберігання та відповідно відсторонення ОСОБА_1 від керування цим транспортним засобом (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження поліцейських, в яких зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення (а.с. 1, 6).

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Так, допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив, що у вказаний день та час патрулював по вул. Тернопільській у м. Хмельницькому. Виявивши порушення ПДР, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , біля прибудинкової території по вул. Тернопільській, 30, при цьому він наїхав на тротуар, не впоравшись з керуванням. Коли водій ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, у нього був відчутний різкий запах алкоголю та почервоніння обличчя, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від чого, останній, в присутності двох свідків, відмовився.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, проїхав на жовтий мигаючий сигнал світлофора, тому його було зупинено працівниками поліції, алкоголь він не вживав, що казала працівникам поліції не пам`ятає.

З переглянутого апеляційним судом відео з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції видно, що ОСОБА_1 погодився з тим, що проїжджав на жовтий сигнал світлофора і з постановою про накладення штрафу та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. На запитання поліцейського чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої і як багато, свідок ОСОБА_7 відповіла «а ви що не бачите і посміхнулася».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки таке направлення видається, якщо особа погоджується проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак, у даному випадку, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився в присутності двох свідків.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність акту огляду, суд не вважає такими, що спростовують правильний висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Є безпідставними твердження апелянта, і про те, що судом було проігноровано клопотання про відкладення розгляду справи, яку було направлено засобом електронного зв`язку, оскільки вказана заява була надіслана на електронну пошту суду 30.05.2019 року о 12 год. 12 хв., а розгляд призначено на 30.05.2019 року 10 год. 00 хв., тобто клопотання надійшло після розгляду справи та ухвалення судом рішення, що підтверджується наявними матеріалами справи (а.с. 35).

В процесі апеляційного перегляду ОСОБА_1 , як апелянту надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Його захист здійснювала захисник Герасимчук С.С., яка приймала участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, а тому право ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні було поновлено.

Інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу, останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша