ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1125/19 Справа № 175/1077/19 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Пахарівка Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , -

за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 10 березня 2019 року о 17.30 годині на 192 км автодороги М04 у с. Краснопілля Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz VITO 108D» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України при зміні напрямку руху та перестроюванні не переконався у безпеці, не надав дорогу автомобілю «Kia Soul» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він перестроювався, внаслідок чого водій ОСОБА_4 різко повернув кермо з метою уникнення зіткнення, через що автомобіль «Kia Soul» розвернуло та викинуло у кювет, де він отримав механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що дійсно водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz VITO 108D» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України при зміні напрямку руху та перестроюванні не переконався у безпеці, не надав дорогу автомобілю «Kia Soul» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він перестроювався, внаслідок чого водій ОСОБА_1 різко повернув кермо з метою уникнення зіткнення, через що автомобіль «Kia Soul» розвернуло та викинуло у кювет, де він отримав механічні пошкодження.

Зазначає, що вказане безпідставно не було прийнято до уваги судом першої інстанції.

Звертає увагу на необхідності додаткового проведення судової автотехнічної експертизи, оскільки експертом не було прийнято до уваги його пояснення щодо відстані від його автомобіля до іншого автомобіля в момент зміни його напрямку, у зв`язку з чим експертиза не надала відповіді на необхідні питання для встановлення вини ОСОБА_2 .

Вказує, що обставини ДТП свідчать про наявність вини в діях ОСОБА_2 як учасника ДТП.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній. ОСОБА_2 та його адвокат Пантюхов В.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про те, що усі наявні у справі докази в їх сукупності, з урахуванням установлених під час судового розгляду протиріч у показаннях і поясненнях учасників ДТП і неможливістю об`єктивного встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди в рамках справи про адміністративне правопорушення, сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, зазначених у протоколі, унеможливлюють притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 про те, що дійсно водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz НОМЕР_4 108D» в порушення вимог п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України при зміні напрямку руху та перестроюванні не переконався у безпеці, не надав дорогу автомобілю «Kia Soul» під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він перестроювався, внаслідок чого водій ОСОБА_1 різко повернув кермо з метою уникнення зіткнення, через що автомобіль «Kia Soul» розвернуло та викинуло у кювет, де він отримав механічні пошкодження, проте безпідставно не було прийнято до уваги судом першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З висновку експерта № 11/10.1/423 від 04.06.2019 року вбачається, що у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, а водій ОСОБА_1 - відповідно до вимог п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Однак, через відсутність необхідних вихідних даних у протоколі та схемі місця ДТП, неможливо встановити невиконання ким із водіїв і яких вимог Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (а.с.37-39).

У судовому засіданні суду першої інстанції, експерт ОСОБА_5 підтвердив зазначений висновок і пояснив, що без проведення слідчого експерименту неможливо встановити відстань, яка була між транспортними засобами в момент зміни напрямку руху автомобілем «Mercedes-Benz НОМЕР_4 108D», що перешкоджає надати відповіді на питання 2 у постанові суду від 10 травня 2019 року про призначення експертизи, а саме: Невиконання яких пунктів Правил дорожнього руху України та ким із учасників руху (водіями ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 ), з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди?

Зважаючи на те, що суд, в силу наданих йому повноважень, не може самостійно розкривати зміст правопорушення, яке ставиться особі у провину, беручи до уваги недоліки протоколу, які не можуть бути усунені під час судового розгляду, підстави для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП відсутні.

Апеляційний суд зауважує, що суд не може взяти на себе обов`язки особи, яка наділена повноваженнями щодо встановлення обставин правопорушення та складання протоколу, виходити за межі пред`явленого обвинувачення у вчиненні правопорушення, тим більше, що відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів тих обставин, які у відповідності до положень ст. 256 КУпАП повинні бути зазначені у протоколі, покладається на осіб, які його складають.

Зазначені обставини повинні бути з достатньою повнотою встановлені посадою особою, яка проводила досудову перевірку та встановлювала обставини ДТП, і на підставі усіх зібраних доказів та із застосуванням спеціальних знань, які в даному випадку є необхідними, саме нею повинно бути здійснено висновок про винність тієї чи іншої особи в порушенні ПДР і в настанні наслідків таких порушень у виді ДТП та пошкодження автомобіля.

Разом з тим, при проведенні досудової перевірки обставин ДТП, у повному обсязі не було здобуто достатніх доказів, не було чітко зафіксовано всю слідову інформацію, призначене в ході судового розгляду експертне дослідження також не змогло надати відповіді на питання встановлення винності учасників ДТП, слідчих експериментів з цього питання проведено не було.

На переконання апеляційного суду без проведення повного і об`єктивного експертного дослідження, встановлення дійсних фактичних обставин ДТП, наявності чи відсутності в діях її учасників відповідних порушень ПДР та причинно-наслідкового зв`язку таких порушень з наслідками у виді ДТП, як і становлення можливого складу правопорушення в їх діях за ст. 124 КУпАП, є неможливим. Апеляційний суд за наявних в справі доказів та фактичних обставин ДТП позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність в діях того чи іншого учасника ДТП вини.

При цьому, учасники даної ДТП не позбавлені можливості встановити обставини та роль і можливу вину кожного з них, а також питання відшкодування завданої шкоди в іншому судовому чи позасудовому порядку, в тому числі і в порядку цивільного судочинства, врахувавши наведені вище обставини та зауваження.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун