Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/114/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Адаменко І. М.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бем Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_4 на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий у СФГ Габарець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гриветь, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4,

захисника - Бем Ю.Ю.,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року, ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому, що він 12.01.2019 року о 17 год. 20 хв. керуючи автомобілем Volkswagen Transporter д/н НОМЕР_4 по автодорозі с. Грузьке в напрямку с. Витязівка, Бобринецького району, при зустрічному роз'їзді не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21102 д/н НОМЕР_3, який рухався назустріч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.3 Правил дорожнього руху, скоївши правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду мотивувала своє рішення тим, що фактичні обставини справи підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №032475 від 12.01.2019 року; схемою місця ДТП; фотознімками з місця події; показаннями потерпілого та свідків.

Не погоджуючись з рішенням районного суду захисник Бем Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року скасувати, та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що винесеною постановою суду, не можна погодитися, оскільки вона прийнята з порушенням процесуального та матеріального права.

Зазначає, що незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд за формальними ознаками визнав його винним у його вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та послався на такі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №032475 від 12.01.2019 року; схему з місця ДТП; фотознімки з місця події; пояснення потерпіло по справі та його свідка.

Проте, під час розгляду справи, судом було порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, якою передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 032475 зазначена дата складання протоколу 12.01.2018 року. Також у протоколі зазначено, що не врахував небезпечного бокового інтервалу чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху України, однак дана обставина не відповідає дійсності.

Відповідно до п.13.3 ПДР під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

У схемі місця ДТП записано, що ширина проїзної частини складала 4,10-4,20 м, горизонтальна розмітка на схемі не позначена.

Відповідно до п.11.1. ПДР кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Ширина автомобіля «Фольцваген Транспортер» складає 1840 мм, ширина автомобіля «ВАЗ-21102» складає 1680 мм. Зі схеми вбачається, що відстань від правого краю дороги до переднього правого колеса автомобіля «Фольцваген Транспортер» складає 0 м, до лівого 2,00 м це відповідає вимогам правил дорожнього руху, руху автомобіля у крайньому правому ряді проїзної частини. Натомість відстань від передніх коліс автомобіля «ВАЗ-21102» 2,10 та 0,42 м відповідно.

Це означає, що автомобіль «Фольцваген Транспортер» рухався по середині дороги та не вжив заходів безпеки щодо безпечного роз'їзду між автомобілями.

Пунктом 11.3 ПДР передбачено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Зважаючи на ті обставини, що праве колесо автомобіля «Фольцваген Транспортер» заходилося на узбіччі дороги, а у водія автомобіля «ВАЗ-21102» залишалося місце для маневру та роз'їзду свідчать саме про те, що дії чи бездіяльність водія автомобіля «ВАЗ-21102» призвели до ДТП.

Саме водій автомобіля «ВАЗ-21102» повинен був взяти правіше відносно центру дороги, але останній не врахував належної дорожньої обстановки, безпечного інтервалу та безпечної швидкості.

Також є безпідставне посилання потерпілого ОСОБА_5 на те, що автомобіль «Фольцваген Транспортер» в останню мить знесло на нього. Спростування цих доводів видно на наявних в матеріалах фотографіях, де чітко видно прямий слід від коліс автомобіля «Фольцваген Транспортер».

Отже безпідставним є посилання інспектора поліції та висновок суду, що має місце обопільна вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спричиненні ДТП.

Крім того, захисник зазначає, що під час складання протоколу не враховано схема ДТП, вимоги п. 11.3 ПДР які фактично було порушено водієм автомобіля «ВАЗ-21102» ОСОБА_5, а отже такий протокол не є належним доказом обвинуваченням ОСОБА_4, у скоєні саме цього правопорушення.

Таким чином, захисник вважає, що у діях водія ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення іншим водієм гр. ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог суддя районного суду не дотримав, дійшов до передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За змістом ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, суддею визнано доведеним те, що водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.13.3 Правил дорожнього руху, тобто, під час зустрічного роз'їзду недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 районний суд послався на фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, фотознімки з місця події, показаннями потерпілого ОСОБА_5, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також поясненнями самого ОСОБА_4, наданими суду під час розгляду справи, з яких на переконання районного суду, видно, що останній вчинив порушення вимог п.13.3 Правил дорожнього руху, а саме під час об'їзду перешкоди (зустрічного роз'їзду) не дотримався безпечного інтервалу та створив небезпеку для дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та в порушення п.13.4 ПДР при утрудненому зустрічному роз'їзді, маючи на смузі руху перешкоду, не надав дорогу зустрічному автомобілю.

Однак, на думку апеляційного суду, цей висновок суддею зроблений без належного аналізу зібраних у справі фактичних даних, а зазначеними доказами не стверджуються ті обставин, що водій ОСОБА_4, порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху.

Більш того, суд першої інстанції самостійно встановив порушення ОСОБА_4 п.13.4 ПДР України, яке відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення останньому у провину не ставилося, що на переконання апеляційного суду є неприпустимим.

У своїх поясненнях ОСОБА_4 вказував, що рухався по своїй смузі руху зі швидкістю близько 30-40 км./год. він побачив, що назустріч йому рухається автомобіль ВАЗ 21102. Дорога була засніжена та неповністю розчищена. Коли наблизився до зустрічного автомобіля зменшив швидкість руху до 5 км./год., при цьому водій автомобіля ВАЗ 21102 рухався по середині дороги по колії та швидкість руху не зменшував. Побачивши, що автомобіль ВАЗ 21102 розташований по середині дороги та є перешкодою для роз'їзду, він з метою уникнення зіткнення транспортних засобів продовжив рух та вирішив проїхати по нерозчищеному відрізку дороги й з'їхав у замет. Однак, зіткнення транспортних засобів уникнути не вдалося.

Відповідно до фотознімків з місця події наявних у матеріалах справи, убачається розташування транспортних засобів, зокрема автомобіль «Фольцваген Транспортер» розташований праворуч на узбіччі по ходу його руху, в той час, як автомобіль ВАЗ 21102 має боковий інтервал з правого боку по ходу свого напрямку руху.

У матеріалах справи наявна схема ДТП складена у відповідності з вимогами наказу МВС №1395 від 07.11.2015р. "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі".

У вказаній схемі зафіксовано наступне: ділянку дороги, на якій відбулось ДТП; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, відсутність кількох смуг руху в одному напрямку та дорожніх знаків, що регулювали б напрямки руху по смугах, а також, пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП. Схема підписана водіями ОСОБА_4. та ОСОБА_5

При цьому, будь-яких зауважень, заяв, скарг водії не подавали, дії працівників поліції не оскаржували.

Зі схеми дорожньо - транспортної пригоди, до протоколу про адміністративне правопорушення, з якою погодились учасники ДТП, видно, що місцем зіткнення транспортних засобів є частина дороги, загальна ширина якої складає 4.10 м. Відстань від правого узбіччя ( по ходу руху) до переднього правого колеса автомобіля «Фольцваген Транспортер» складає 0 м, до лівого узбіччя 2.00 м. В той же час, відстань від передніх коліс автомобіля «ВАЗ-21102» до правого узбіччя ( по ходу руху) складає 0.4 м. та до лівого 2.10 м.

Інший учасник ДТП ОСОБА_5 в районному суді пояснював, що12.01.2019 року у вечірній час він керуючи автомобілем ВАЗ 21102 рухався у напрямку із м. Бобринець до с. Витязівка, Бобринецького району. Приблизно за 500 м. він помітив, що назустріч йому в сторону м. Бобринець рухається автомобіль Volkswagen Transporter з великою швидкістю. Оскільки з'їхати він не мав можливості, тому з метою уникнення зіткнення транспортних засобів він зупинився, при цьому двигун не вимикав та не вмикав аварійну світлову сигналізацію. Вважав, що зустрічний автомобіль також мав зупинитися для того, щоб визначитися хто буде поступатися рухом. Однак зіткнення транспортних засобів уникнути не вдалося. Внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Відповідно до показань допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_6, вбачається, що він працює поліцейським сектору реагування патрульної поліції №4 Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області. Ним було складено два протоколи та схема місця ДТП по факту дорожньо-транспортної події, яка відбулася 12.01.2019 року у вечірній час по автодорозі з м. Бобринець біля с. Грузьке в напрямку с. Витязівка, за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Зі схемою місця ДТП водії транспортних засобів погодились та особисто підписали. На місці події проводив фотозйомку. Водії транспортних засобів повідомили, що помітивши одне одного, не зупинилися та продовжили рух аж до зіткнення, а тому вважав, що має місце обопільна вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спричиненні ДТП. Також, зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення мається описка в даті вчинення правопорушення, оскільки подія відбулася у 2019 році, а не у 2018 році, як зазначено у протоколі;

Разом з цим, свідок ОСОБА_7, в суді першої інстанції пояснював, що він їхав в автомобілі ВАЗ 21102 під керуванням ОСОБА_5 На вузькому відрізку дороги, яка була засніжена та розчищена, ОСОБА_5 зупинився за 15-20 м. до автомобіля Volkswagen Transporter, який рухався назустріч. ОСОБА_5 рухався по правій стороні та зупинився по шляху руху, помітивши зустрічний автомобіль. Водій Volkswagen Transporter не зупинився, а хотів проїхати, продовжуючи рух по своїй смузі, однак відбулося зіткнення транспортних засобів. У водія автомобіля ВАЗ 21102 була можливість з'їхати до правого краю дороги ще на 20 см.

Зважаючи на ці обставини, доцільно прийти до висновку та стверджувати, що водії обох транспортних засобів рухалися на зустріч один одному, проте, першопричиною виникнення аварійної обстановки та зіткнення транспортних засобів є порушення водієм транспортного засобу ВАЗ 21102 д/н НОМЕР_3, ОСОБА_5 вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху, а саме під час об'їзду перешкоди (зустрічного роз'їзду) не дотримався безпечного інтервалу та створив небезпеку для дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Вказаний висновок також підтверджується постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року у справі № 383/87/19.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З урахуванням вищенаведеного апеляційний суд вважає, що у зібраних та наданих суду матеріалах справи відсутні об'єктивні та беззаперечні докази винуватості ОСОБА_4 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та наявності в його діях причинного зв'язку з наслідками ДТП.

Враховуючи, що всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційна скарга захисника Бем Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Бем Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_4, - задовольнити.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко