ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/6379/19

Пров. №3/766/2739/19

20 червня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді: Корольчук Н.В.
за участю:
секретаря: Філіпенко І.О.
захисника: Діяментовича Д.Г.
особи, яка

притягається до відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, обіймає посаду начальника відділення ракетного та артилерійського забезпечення інженерно технічного відділу, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:
В протоколі серії АзЧРУ №104903 від 26.03.2019 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що він 18.02.2019 року надав вказівку на видачу боєприпасів 5,45 мм патронів ПС на навчальну практику для відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А), відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А), видачу яких не було передбачено, чим порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 93 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, п. 76 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Держприкордонслужби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України №925 від 10.12.2004 року, тобто здійснив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що видача патронів відбувається відповідно до розрахунку, який складає відділ персоналу та який має погоджуватися з ним виходячи з посади, яку він обіймає. Такий розрахунок на 2019 року з ним погоджений не був, оскільки коли цей розрахунок складався він був у відпустці. Вийшовши на початку лютого 2019 року з відпустки, отримав для виконання наказ тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого він мав забезпечити видачу боєприпасів для проведення навчально бойових стрільб згідно заявок, який відповідно до Статуту він зобов`язаний був беззаперечно виконати. Тому, ознайомившись з розрахунком та з`ясувавши, що наявний на той час розрахунок не передбачав забезпечення 5,45 мм патронами ПС підрозділів, які мали брати участь у стрільбах, відповідно до п. 6 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України «Про підготовку особового складу Державної прикордонної служби України у 2019 році» від 10.12.2018 року №112, з метою недопущення зриву проведення стрільб, він надав дозвіл на видачу зазначених патронів. Керувався при цьому, окрім вказаних вище наказів, п. 77 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України №925 від 10.12.2004 року, згідно якого при витрачанні боєприпасів на навчальну практику не мають бути перевищені установлені норми за рік. Такого перевищення ним станом на лютий 2019 року не було допущено, оскільки було використано 5,45 мм патронів ПС в загальній кількості 25054 шт. із дозволених розрахунком 155000шт. У подальшому на підставі рапорту було проведено перерозподіл патронів.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- письмові пояснення ОСОБА_1 , надані ним 05.03.2019 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , які за змістом є аналогічними тим, які він надав в судовому засіданні;

- Висновок службового розслідування по факту можливого недбалого ставлення до військової служби військовими посадовими особами прикордонного загону, що призвело до неправильного складання та перевитрачання затвердженого ліміту, затверджений тво начальника Херсонського прикордонного загону 25.03.2019 року.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Суд вважає за необхідне зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду без будь - яких документів на підтвердження викладених у ньому обставин, окрім Висновку службового розслідування, в тому числі без документів, про які йдеться мова у цьому Висновку і на яких ґрунтуються викладені у ньому висновку.

Крім того, проведеним аналізом змісту складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу встановлено, що виклад інкримінованих йому дій є нечітким та суперечливим.
Так, згідно протоколу ОСОБА_1 обвинувачується у наданні вказівки на видачу патронів, видачу яких не було передбачено. Однак відомостей про те, чим саме мала бути передбачена така видача, фабула протоколу не містить.
Також у протоколі зазначено, що такою дією ОСОБА_1 , окрім положень Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, порушив п. 76 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Держприкордонслужби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України №925 від 10.12.2004 року.
Судом за клопотанням сторони захисту з ІНФОРМАЦІЯ_4 були витребувані ряд документів.
Серед інших, до суду надійшов витяг з вказаного вище наказу Адміністрації Держприкордонслужби України №925 від 10.12.2004 року, зі змісту п. 76 якого випливає, що у ньому закріплений обов`язок служби ракетно артилерійського озброєння вести картку обліку за встановленою формою для здійснення контролю за витрачанням боєприпасів на навчальну практику.
Також судом у зазначеному вище порядку отримано копію Картки обліку №1 витрат 5,45 мм патронів ПС на навчальні цілі за 2019 рік у в/ч НОМЕР_1 , у якій, крім іншого, містяться відомості про здійснення перерозподілу цих боєприпасів (до того ж, як вказано в цій картці, в межах встановленого ліміту) з урахуванням витрачених 25054 шт. цих патронів, у дозволі на видачу яких обвинувачується ОСОБА_1 , що свідчить про те, що облік патронів за встановленою формою фактично ведеться.
Наведене вище, на думку суду, спростовує викладені у протоколі обставини про те, що облік боєприпасів згідно п. 76 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Держприкордонслужби, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України №925 від 10.12.2004 року, ОСОБА_1 не вівся (у чому останній фактично обвинувачується, виходячи зі змісту фабули протоколу) і дає підстави для висновку, що такі дії поставлені йому у вину безпідставно.
Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.
Суддя: Н.В. Корольчук