Справа № 359/5298/17
Провадження № 3/359/2486/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника за довіреністю ОСОБА_2 та іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , адміністративний матеріал, що надійшов від Пирятниського ВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Теплицьким РВ УМВС України у Вінницькій області, 10.03.2009, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ,-

в с т а н о в и в:

17.06.2016 о 18 год. 43 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Dеo Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 , та рухаючись по автодорозі, що проходить по вул. Центральній, Гнідинської сільської ради, Бориспільського району в напрямку першого шлюзу за 50 метрів до електро-розподільчої станції ПК10-40А, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota Hilux» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 . У результаті ДТП водій ОСОБА_1 , зазнав тілесних ушкоджень, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.11.3 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненому правопорушенні не визнав та зазначив, що 17.06.2016 близько 22 години, на початку 23 години, рухався в напрямку шлюзу на швидкості близько 40-50 км/год. Так, із-за повороту в зустрічному напрямку виїхав на більшій, ніж в нього швидкості автомобіль, який осліпив його світлом фар. Вважає, що це було дальнє світло, після чого відчув зіткнення. В момент зіткнення не гальмував, автомобіль, що рухався в зустрічному напрямку, теж. Після удару погано все пам`ятає. Йому допомогли вибратися з автомобіля працівники служби охорони, автомобіль з якими рухався позаду нього. Від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, коли приїхали працівники поліції, він знаходився у машині «швидкої медичної допомоги», яка його забрала до лікарні. В нього в автомобілі була пасажир, але жінку цю він не знає, яку також відвезли до лікарні. Пояснення надавав слідчому після того, як виписався з лікарні. Він стверджує, що зіткнення відбулось на його смузі руху, або по середині проїзної частини. Зі слів свідків йому відомо, що на місці ДТП свідки зі сторони іншого водія переміщали уламки автомобілів на протилежну його руху смугу. Враховуючи вищевикладене, просив суд закрити справу відносно нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Представник за довіреністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просив суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, вважав, що винна ОСОБА_1 не доведена та достатніх доказів у порушення ним ПДР України до суду не надано, оскільки складена працівникам поліції схема є необ`єктивною та не відповідає фактичному розташуванню транспортних засобів та осипу уламків, які переміщалися свідками зі сторони іншого водія, в той час, як зіткнення сталось на середині проїзної частини дороги. Крім того, вказав, що протягом двох років адмінматеріал та адмінсправа «подорожувала» між Полтавською та Київською областю, хоча ДТП сталося у Бориспільському районі Київської області, правопорушник зареєстрований у Вінницькій області, працює та перебуває у м. Києві. Поліція та Пирятинський відділ поліції Полтавської області не допитали ні одного свідка - очевидця, а саме: двох працівників Державної служби охорони, які бачили момент вчинення ДТП, викликали поліцію, карету швидкої допомоги, надавали допомогу постраждалому правопорушнику та його пасажиру, двох мешканців будинку прилеглого до місця вчинення ДТП та інших осіб, які прибули на місце вчинення ДТП. Крім того, працівником поліції у не встановленому законом порядку дописано у протокол про адміністративне правопорушення, час та дату ДТП.

Інший учасник ДТП водій автомобіля Тойота Хайлюкс НОМЕР_4 , ОСОБА_3 у судове засідання з`явився та зазначив, що 17.06.2016 він рухався за кермом автомобіля Тойота Хайлюкс, від шлюзу у напрямку м. Києва, станції м. Славутич. На зустріч йому їхав автомобіль ДеуЛанос НОМЕР_3 , за кермом якого був ОСОБА_1 Коли автомобіль ОСОБА_1 знаходився приблизно на відстані 10 м від нього, то різко змінив напрямок руху і виїхав в його смугу руху. Він стверджує, що рухався зі швидкістю, що не перевищує 50 км/год, в його автомобілі були включені ходові ліхтарі, так як на вулиці ще не було темно. Уникнути зіткнення він не мав змоги. У його автомобілі було два пасижири, які, як і він отримали тілесні ушкодження, але до лікарів не звертались. Він також зазначив, що пройшов перевірку на стан сп`яніння на приладі «Драгер», в той час як водій ОСОБА_1 від проходження експертизи відмовився, посилаючись на погіршення самопочуття.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Суддя, встановивши обставини, передбачені ст. 280 КУпАП дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, вивчивши пояснення учасників ДТП, надані на місці дорожньо-транспортної пригоди, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені ст. 251 КУпАП, вважає, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Разом з цим, судом встановлено, що 10.07.2017 до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Муранової-Лесів І.В. від 14.05.2018 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження в справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 07.06.2018 представником скаржника за довіреністю ОСОБА_2 до канцелярії суду була подана апеляційна скарга на дану постанову.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 31.07.2018 постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2018 - скасовано. Ухвалено нову постанову якою матеріали справи стосовно ОСОБА_1 повернуто до Пирятинського відділення поліції ГУ НП в Полтавській області для доопрацювання та усунення недоліків.

16.08.2018 Бориспільським міськрайонним судом Київської області справу відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП направлено до Пирятинського відділення ГУ НГІ в Полтавській області для проведення додаткової перевірки з метою усунення недоліків.

Листом начальника Пирятниського ВП ГУ НП в Полтавській області №5792/115/129/01-2018 від 24.10.2018 справу відносно ОСОБА_1 повернуто начальникові Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області у зв`язку з тим, що територія вчинення адміністративного правопорушення є територією обслуговування Бориспільського району Київської області, досудове розслідування по якому проводилося слідчим відділом Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області та розгляд справи проводився Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

08.11.2018Бориспільський ВП ГУ НП у Київській області своїм листом № 20513/109/1002/02 від 08.11.2018 повернув матеріали вказаної справи до Пирятинського відділення поліції ГУ НП в Полтавській області, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

Пирятинський ВП ГУ НП у Полтавській області, повторно не виконавши вимоги Апеляційного суду Київської області, листом №698/115/129/01-2019 повертає справу до Апеляційного суду Київської області, в якому зазначив, що усунення недоліків в ухвалі суду можливе лише працівниками Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області.

06.02.2019 Апеляційний суд Київської області повернув до Бориспільського міськрайонного суду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається з вище викладеного, ні працівники Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області, ні працівники Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області не виконано вимоги ст.382 КУпАП тобто умисне невиконання постанови суду апеляційної інстанції.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором поліції повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення правил дорожнього руху. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно із ст. 278 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» зазначається - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), зазначаються свідки події, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тощо.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

Частина 2 ст. 254 протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких (копія) під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. В даному випадку права ОСОБА_1 були порушені, оскільки під час доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення останнього не було у встановленому законом порядку повідомлено, що працівником поліції вносяться зміни до протоколу, що є не грубим порушенням чинного законодавства.

Відповідно до протоколу серії БР №174291від 12.04.2017, в графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин», слідчим поліції помилково зазначений час вчинення ДТП 18 год. 43 хв. 17.06.2016, а фактично ДТП відбулося приблизно о 22 год. 10 хв. 17.06.2016. Таке перекручування фактів має суттєве значення, оскільки із наданих пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вчинення ДТП сталося, в тому числі внаслідок засліплення правопорушника дальнім світлом фар зустрічного автомобіля. Разом з цим, вище зазначені недоліки не усунуто, оскільки працівник поліції зазначив «вірним вважати час порушення ДТП 22 год. 10 хв. 17.06.2016», що проводилося уточнення часу не у присутності свідків та учасників ДТП.

Крім того, з письмових пояснень водія ОСОБА_1 (том 1 а.с.6-8), слідує що місці ДТП перебували свідки та очевидці події, а саме: пасажир його автомобіля, працівники державної охорони, які на момент ДТП їхали за автомобілем «Тойота», мешканці будинків з прилеглої до місця ДТП території, його знайомий ОСОБА_4 та інші. Також з показів водія ОСОБА_3 (том 1 а.с.26-27) слідує, що під час руху і моменту ДТП в його машині перебували двоє пасажирів.

В матеріалах справи, відсутні дані які б вказували, що вказані свідки були встановлені та в останніх відібрані пояснення по суті події ДТП, так само жодний із свідків не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №174291 від 12.04.2017, в графі «свідки чи потерпілі».

Так, суд вважає, що письмові пояснення свідків у вказаній справі має суттєве значення, що у свою чергу, як доказ не містяться у матеріалах справи.

Крім того, до матеріалів справи приєднана схема ДТП, однак її вивченням встановлена, що вона не відповідає вимогами ч. 4 розділу 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, а саме в порушення вказаної інструкції в схемі ДТП не зазначено: сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту. При цьому, під час складання схеми ДТП у разі зіткнення транспортних засобів, що рухались назустріч один одному, дуже важливо, як найточніше визначити місце район осипу скла й уламки пластмаси кожного з автомобілів, зафіксувати сліди гальмування та, за наявності обов`язково зазначити місце їх зламу; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття за їх наявності; розташування дорожньої розмітки за наявності; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху за наявності; відсутній відповідний опис умовних позначень.

Разом із цим, працівниками поліції дані недоліки усунуто не було, а тому відсутність визначених даних в схемі ДТП є грубим порушенням чинного законодавства.

Крім того, суд враховує, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення Правил дорожнього руху України, який діяв у відповідності до вимог п. 11.3 ПДР України, а протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 174291 від 12.04.2017, складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини ОСОБА_1 .

Встановлено, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 174291 від 12.04.2017, суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений працівником поліції, без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 , ознак правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушень правил дорожнього руху, про які вказано в протоколі серії БР № 174291 від 12.04.2017.

З цих підстав, твердження іншого учасника ДТП ОСОБА_3 про наявність вини в діях водія ОСОБА_1 у даному ДТП, є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.11.3 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами, та повністю спростовується матеріалами справи долученими особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства». У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 124 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись: ст. ст.7, 9, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________