Справа № 478/938/19 Провадження № 3/478/291/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2019 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., при секретарі Луговській А.І., за участю: прокурора Цуркан Я.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руське Поле Тячевського району Закарпатської області, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , старшим державним виконавцем Казанківського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №146 від 29.05.2019 року, наказом ГТУЮ у Миколаївській області від 26.04.2016 року за №2911/06 ОСОБА_1 з 26.04.2016 року призначено на посаду старшого державного виконавця Казанківського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п.1 ч.1 ст.3 цього ж Закону (підпункт «в» - державні службовці), зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік не пізніше 01.04.2018 року.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 18.04.2018 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим порушила строк подання вказаної декларації.

В подальшому, 16.05.2019 року, зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отримано копію попередження про вимоги та обмеження про ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства, де власноручно написані прізвище та ініціали ОСОБА_1 , а також міститься її підпис про ознайомлення з цими вимогами від 21.05.2015 року, зокрема в частині необхідності подання декларації.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вже здійснювала подачу декларації за 2016 рік, остання достовірно знала про зобов`язання щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно наказу ГТУЮ у Миколаївській області від 06.11.2017 року за №3705/06, ОСОБА_1 , старшому державному виконавцю Казанківського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 11.12.2017 року по 05.09.2020 року .

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 до 18.04.2018 року не мала поважних причин для несвоєчасного подання декларації за 2017 рік.

Таким чином, 18.04.2018 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у несвоєчасному поданні декларації не визнала, вказуючи на ту обставину, що вона задовго до сплину терміну намагалась заповнити щорічну декларацію, яку подала із запізненням встановленого законом строку, через відсутність належного доступу до сайту в мережі Інтернет. Декларацію було подано з запізненням, але вона не мала умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та на класти на неї адміністративне стягнення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу такого висновку.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомити про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання декларації.

Судом встановлено, що відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Як встановлено із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 подала декларацію за 2017 рік 18.04.2018 року.

Згідно пояснень останньої в протоколі, невчасна подача декларації була викликана тим, що вона задовго до сплину терміну намагалась заповнити щорічну декларацію, яку подала із запізненням встановленого законом строку, через відсутність доступу до мережі Інтернет. Декларацію було подано із запізненням, а саме 18.04.2018 року, але вона не мала умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, письмовим повідомленням НАЗК адресатам УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України, вх. № 714 від 05.04.2019 року, було надано на перевірку факт несвоєчасно поданих декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, й ОСОБА_1 , у зв`язку з чим надано відповідні повноваження.

Таким чином, співробітниками УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України було перевірено факти несвоєчасного подання декларацій особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та виявлено факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 за період 2017 року.

З огляду на наданий скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зроблений 15.05.2019 року о 15 год. 56 хв., вбачається подання ОСОБА_1 декларації 18.04.2018 року о 10 год. 14 хв., що стало підставою для складання відповідного протоколу.

Аналізуючи наведені обставини, суд не вбачає факту проведення співробітниками УЗЕ перевірки стосовно ОСОБА_1 за фактом несвоєчасного подання декларації саме за звітний період - 2017 рік.

Відповідно до п.1, п.п.1, п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10 лютого 2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п.2-5 розділу ІІ Порядку, Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Пунктом 5 Порядку визначено, що якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Враховуючи відсутність структурних підрозділів апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції, посадові особи ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, з матеріалів адміністративної справи не вбачається доказів наявної правової підстави у УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки повідомлення від НАЗК стосовно ОСОБА_1 не надходило, як відсутнє і звернення Управління захисту економіки до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

В силу ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомити про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання декларації.

За вказаних вище обставин, Управлінням захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого чинним законодавством порядку виявлення, та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 у зв`язку з чим судом не встановлено відповідного умислу в діях останньої на несвоєчасне подання декларації.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не доведено, оскільки цього не підтверджено належними доказами, здобутими у відповідності до вимог законодавства, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: