ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №640/3936/19 Суддя 1-ї інстанції: Садовський К.С.
Провадження № 33/818/654/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Донця Артема Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 . - адвоката Донець А.А. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 12.02.2019 року о 22:50 у м. Харкові, на вул. Сумський, в районі будинку №52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ХОНД: за адресою вул. Шевченко, 26, м. Харків, відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Донець А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2019 року скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує на те, що згідно відповіді УПП ДПП в Харківській області від 29.03.2019 року, станом на 23 годину 10 хвилин 12.02.2019 року поліцейський ОСОБА_6 не отримував технічний засіб для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначене свідчить про можливість підбурювання ОСОБА_1 з боку співробітників поліції на відмову від проходження огляду.

Зазначив, що прилад Drager Alcotest 6820 не відноситься до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до Наказу МВС від 01.03.2010 року №33.

Наголосив, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , чим допустив неповноту судового розгляду.

Крім того, суд в порушення вимог ст.268 КУпАП жодного разу не повідомив ОСОБА_1 належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника Донця А.А ., Кі підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив апеляційному суду, що був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що в нього було вимкнені фари ближнього освітлення. Та під час спілкування вони запідозрили що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та зазначили відповідні ознаки. На це ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що на передодні дві доби не спав, та на зустрічі випив один бокал шампанського, і від проходження огляду відмовився.

Захисник Донець А.А. додав, що світло ліхтарів автомобіля під керуванням ОСОБА_1 могли переключитись автоматично через гарне освітлення проїжджої частини, працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 правові наслідки його відмови від проходження огляду, та просив задовольнити клопотання трудового колективу, про передання матеріалів справи відносно ОСОБА_1 їм на розгляд.

Приймаючи рішення про відхилення вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що в судовому засіданні було досліджено наявний в матеріалах справ відеозапис з нагрудних камер поліцейських, та встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився пояснюючи, що йому треба їхати, він не вважає необхідним проходити такий огляд. А також повідомив, що близько 3 години до зупинки він випив бокал шампанського.

Після відмови від запропонованого огляду працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що в такому випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Тобто за таких обставин апеляційний суд вважає, що правові наслідки відмови від проходження огляду були роз`яснені.

Відповідно до вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта, що Drager Alcotest 6820 не відноситься до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до Наказу МВС від 01.03.2010 року № 33, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 мотивував свою відмову від проходження запропонованого огляду тим, що йому треба було їхати по справам.

Таким чином апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи: а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №202962 від 12.02.2019 року, відтвореним в судовому засіданні відеозаписом, поясненнями свідків.

Цим доказам суд першої інстанції надав повну та належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Надану захисником копію постанови Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2019 року апеляційний суд не вважає такою, що свідчить про необхідність задоволення апеляційних вимог, оскільки виходячи з її змісту, встановлені у постанові, яка зараз оскаржується обставини не спростовані.

Відмовляючи в задоволенні клопотань про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі положень ст. 21 КУпАП, апеляційний суд виходить з того, що вказані клопотання не заявлялися в суді першої інстанції, в якому приймали участь ОСОБА_1 та його захисник, та вони не були предметом його розгляду, а апеляційний суд переглядає судове рішення суду першої інстанції виходячи з об`єму тих матеріалів, які ним досліджувались.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Донця Артема Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову судді Київськаого районного суду Харківської області від 17.04.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик