ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його захисника Тулейбича А.А.

потерпілого ОСОБА_2

його представника Разумовського О.А.

потерпілого ОСОБА_3 .

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2019 року у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №283077, ОСОБА_1 30 грудня 2018 року, близько 16 год. 25 хв., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, державний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Машинобудівників, та виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя з пр. Богоявленським, не надав дорогу транспортному засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі по пр. Богоявленському.

Внаслідок чого, водій ОСОБА_2 , щоб уникнути зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY», був змушений змінити напрямок руху ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «JEEP GRAND CHEROKEE», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямк,.

Після чого, автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» продовжив самовільний рух назад та допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY». Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.16.11, 10.1 ПДР України. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Як встановлено судом, водій автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» ОСОБА_1 , виїжджаючи з другорядної дороги вул. Машинобудівників на перехрестя з пр. Богоявленським, проїхав близько 20 м по зазначеному проспекту від повороту у крайній правій смузі руху. Після чого, в цій же правій смузі відбулося зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRY», під керуванням ОСОБА_2 , який перед цим на зустрічній смузі руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «JEEP GRAND CHEROKEE» під керуванням ОСОБА_3 .

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суддя зазначив, що автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», під керуванням ОСОБА_1 , без перешкод повернув праворуч та продовжив свій рух у правій смузі. В цей же час, автомобіль «TOYOTA CAMRY» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався або ж у крайній лівій смузі, або ж у зустрічній смузі руху, різко змінив напрямок руху, чим вчинив зіткнення з транспортним засобом «JEEP GRAND CHEROKEE» під керуванням ОСОБА_3 , що рукався у зустрічному напрямку, а потім і з автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», який раніше здійснив поворот. Тому суддя дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить постанову скасувати та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Апелянт вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням суддею норм матеріального і процесуального права. Вважає, що висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, суддя місцевого суду не взяв до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в даній дорожній ситуації та механічні пошкодження, що виявлені та зафіксовані на схемі ДТП. Зазначає, що поза увагою суду залишились дані щодо конкретної ділянки дороги та черговості проїзду перехрестя, а також розташування транспортних засобів на проїзній частині.

Вважає, що суддя перекрутила на власний розсуд відомості, які містяться на схемі місця ДТП, припустивши, що транспортний засіб «VOLKSWAGEN CADDY» під керуванням водія ОСОБА_1 проїхав близько 20 м у крайній правій смузі для руху. Апелянт звертає увагу, що зіткнення автомобілів «VOLKSWAGEN CADDY» та «TOYOTA CAMRY» сталось на відстані 3,5 м від правого узбіччя дороги, тобто між лівою та правою смугами руху, що чітко зафіксовано на схемі ДТП.

Зазначає, що суддя не врахував його твердження щодо радіусу повороту автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» (відповідно до офіційних технічних характеристик довжина цього автомобіля становить близько 4,5 м, а ширина близько 1,6 м). ОСОБА_2 вважає, що зазначений автомобіль при такій довжині не міг одразу повернути у крайню праву смугу руху.

Стверджує, що в судовому засіданні він звертав увагу суду на те, що ОСОБА_1 фізично не міг повернути одразу у праву смугу для руху, оскільки по ходу його руху біля правого узбіччя був припаркований інший автомобіль, який змушував його повернути саме у ліву смугу руху, що і зробив ОСОБА_1 .

Вказує, що відеозапис також не містить відомостей про те, що повернувши праворуч, навіть без перешкод в момент повороту, автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY» продовжив рух саме у крайній правій смузі.

Вважає, що суддя безпідставно відхилив такий доказ як висновок експерта по автотехнічному дослідженню обставин ДТП №19-386 від 08.04.2019 р., з підстав нібито не врахування експертом всіх вихідних даних, наданих останньому до заяви. На думку апелянта, суд у даному конкретному випадку перебрав на себе функції експерта, піддавши сумніву методику проведення автотехнічного дослідження, чим вийшов за межі своїх повноважень, оскільки не володіє спеціальними знаннями у цій сфері.

Як вважає апелянт, зазначений висновок експерта має вичерпні відповіді на всі поставлені на вирішення експертизи питання, і за відсутності іншого об`єктивного експертного висновку не може оцінюватися судом як неналежний доказ у справі.

Заслухавши доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника Разумовського О . А . на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 та його захисника Тулейбича А.А., а також потерпілого ОСОБА_3 про законність та обґрунтованість постанови судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з місця ДТП, апеляційний суд встановив наступне.

Апеляційним судом встановлено, що 30 грудня 2018 року близько 16 год. 25 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, рухався в м. Миколаєві по вул. Машинобудівників, та виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя з пр. Богоявленським, не надав дорогу транспортному засобу «TOYOTA CAMRY» під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі по пр. Богоявленському. Внаслідок чого, щоб уникнути зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY», ОСОБА_2 змінив напрямок руху ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «JEEP GRAND CHEROKEE» під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Після чого, транспортний засіб «TOYOTA CAMRY» продовжив самовільний рух та допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY» під керуванням ОСОБА_1 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 16.11, 10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №283077 від 16.05.2019 р., а також доказами, дослідженими апеляційним судом.

Так, як слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, він повернув вправо на Широкобальський міст та рухався в бік м. Миколаєва. Зазначив, що позаду його наздогнав автомобіль «TOYOTA CAMRY» та вдарив його в правий бік, а також транспортний засіб, який рухався у зустрічному напрямку.

Проте, зазначені пояснення ОСОБА_1 спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які він надав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто безпосередньо після вчинення ДТП, з яких вбачається, що він керував транспортним засобом TOYOTA CAMRY, їхав зі сторони Корабельного району м. Миколаєва в бік заводу «Зоря» та перед Широкобальський мостом з другорядної дороги з правого ряду виїхав автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, створивши аварійну ситуацію та змусивши його змінити напрямок руху на зустрічну смугу, де він допустив зіткнення з транспортним засобом JEEP GRAND CHEROKEE.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 30 грудня 2018 року він рухався по пр. Богоявленському транспортним засобом TOYOTA CAMRY зі швидкістю приблизно 50-55 км/год в крайній правій смузі. В цей час, водій автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» - ОСОБА_1 , виконуючи поворот з другорядної дороги, виїхав на праву смугу на відстані приблизно 20-25 м до його автомобіля. Він став різко гальмувати, внаслідок чого його автомобіль понесло на зустрічну смугу руху, де він допустив зіткнення із автомобілем «JEEP GRAND CHEROKEE», а після цього зіткнення його автомобіль відкинуло, і він контактував із автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», який не надав йому дорогу.

В свою чергу, водій транспортного засобу JEEP GRAND CHEROKEE - ОСОБА_3 , безпосередньо після вчинення ДТП надав наступні пояснення. 30.12.2018 р. він рухався по пр. Богоявленському в напрямку Корабельного району м. Миколаєва в лівій смузі руху. Зазначив, що швидкість його руху складала приблизно 30-40 км/год. Пояснив, що на спуску з Широкобальського моста, назустріч йому виїхав транспортний засіб TOYOTA CAMRY, який занесло після зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, який виїхав з прилеглої території та не надав перевагу у русі транспортному засобу TOYOTA CAMRY. Зазначив, що водій автомобіля TOYOTA CAMRY намагався уникнути зіткнення, проте не впорався з керуванням, що призвело до вчинення ДТП.

Проте, під час судового розгляду водій ОСОБА_3 надав інші пояснення про те, що він рухався в напрямку Корабельного району зі сторони м. Миколаєва по мосту в лівій смузі зі швидкістю приблизно 30-40 км/год, коли на нього на великій швидкості «вилетів» автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», і пішов в лобове зіткнення. Оскільки справа була вільна смуга, він почав зміщуватися вправо, проте задня частина автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» контактувала з його автомобілем.

Отже, під час допиту в суді першої інстанції учасники дорожнього руху- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надали пояснення, які суперечать тим, які вони надавали під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд ставиться критично до пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надані в суді, та вважає за необхідне врахувати лише ті пояснення, які надані ними безпосередньо після ДТП, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки саме ці пояснення учасників дорожнього руху, які надані на місці ДТП, повністю узгоджуються з даними, що містяться на схемі ДТП, дз аними щодо характеру пошкодження транспортних засобів, а також з даними відеозапису з місця ДТП, яким суддя не надав належної оцінки.

Так, зі схеми ДТП вбачається, що пр. Богоявленський поділений на чотири смуги руху, по дві смуги руху в попутному та в зустрічному напрямках шириною по 3,5 м кожна. Транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY здійснив маневр повороту з другорядної дороги на головну пр.Богоявленського. В той час, як транспортний засіб TOYOTA CAMRY рухався в попутному напрямку у лівій смузі руху, а транспортний засіб JEEP GRAND CHEROKEE рухався у зустрічному напрямку у лівій смузі руху пр. Богоявленського.

Як видно зі схеми ДТП, перше зіткнення сталося між автомобілями JEEP GRAND CHEROKEE під керуванням ОСОБА_3 , та автомобілем TOYOTA CAMRY, під керуванням ОСОБА_2 , на зустрічній смузі руху на відстані 10 м від повороту. Після зіткнення, транспортний засіб TOYOTA CAMRY відкинуло на свою смугу руху, де він вчинив контактування з транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY під керуванням ОСОБА_1 . Зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення транспортних засобів TOYOTA CAMRY та VOLKSWAGEN CADDY сталося на розділювальній смузі двох смуг руху попутного напрямку на відстані 3,5 м від правої крайньої смуги руху пр. Богоявленського.

Після ДТП виявлені наступні пошкодження транспортних засобів:

- у автомобіля TOYOTA CAMRY пошкоджена задня частина автомобіля, задня кришка багажника, заднє праве крило, задній бампер, переднє праве крило, передній бампер справа, права протитуманна фара, капот з правої сторони;

- у автомобіля VOLKSWAGEN CADDY виявлено пошкодження передньої лівої двері у вигляді вм`ятин, вм`ятини та подряпини лівої сторони кузова;

- у автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE пошкоджено капот з лівої сторони, передній бампер, ліва фара, ліве переднє крило, решітка радіатора, номерний знак.

Отже, розташування транспортних засобів, яке зафіксоване на схемі ДТП, а також характер пошкоджень транспортних засобів вказують на те, що саме водій ОСОБА_1 , виконуючи поворот праворуч з другорядної дороги на головну, не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі транспортному засобу «TOYOTA CAMRY», під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі пр. Богоявленського, внаслідок чого ОСОБА_2 був змушений змінити напрямок руху ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «JEEP GRAND CHEROKEE», під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль «TOYOTA CAMRY» продовжив самовільний рух та допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY».

Проаналізувавши доводи апелянта про те, що суддя в оскаржуваній постанові безпідставно відхилив такий доказ, як висновок експерта по автотехнічному дослідженню обставин ДТП №19-386 від 08.04.2019 р., апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Так, суддя місцевого суду в оскаржуваній постанові відхилив такий доказ, як висновок експерта по автотехнічному дослідженню обставин ДТП №19-386 від 08.04.2019 р., з підстав нібито не врахування експертом всіх вихідних даних, наданих останньому до заяви. В цьому висновку зазначено, що в даній дорожній ситуації з технічної точки зору в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою знаходяться дії водія «VOLKSWAGEN CADDY» ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам п. п. 10.1 та 16.11 ПДР України.

Статтею 273 КУпАП встановлено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

В той же час, в матеріалах справи відсутня постанова слідчого, інспектора УПП, який складав протокол, або суду про призначення експерта та про проведення експертизи з питань, визначених уповноваженим органом. За такого, апеляційний суд вважає, що висновок експерта по автотехнічному дослідженню обставин ДТП №19-386 від 08.04.2019 р. не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Отже, висновки апеляційного суду ґрунтуються лише на поясненнях водіїв - учасників ДТП, наданих безпосередньо після ДТП, а також на даних щодо дорожньої обстановки на момент вчинення ДТП, яка відображена у схемі ДТП, даних відеозапису та даних щодо характеру пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 16.1 ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Даних вимог Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_1 не дотримався.

За таких обставин, при апеляційному розгляді справи спростовані пояснення ОСОБА_1 про те, що не з його вини сталася ДТП.

Встановлено, що ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, порушив вимоги п. п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України. Зазначене порушення спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи потерпілого ОСОБА_3 про те, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 1.5, 10.1 ПДР України апеляційний суд не обговорює, оскільки у відношенні останнього протокол про адміністративне правопорушення не складався.

З огляду на наведене, прийняте суддею рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованим, а тому постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, і таке встановлено судом, що правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 вчинено 30.12.2018 р., а рішення у справі прийнято 23.09.2019 р., тобто після сплину законодавчо встановленого тримісячного строку, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, у зв`язку із закінченням законодавчо встановлених строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За такого, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2019 року, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова