КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1019/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Просалова О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 01 квітня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Медвідь О.П. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2019 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2019 року постановою судді Дарницького районного суду м. Києва Комащенка А.Л. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 гривень на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_2, 25.10.2018, о 21 год. 45 хв, керував транспортним засобом «Ауді-А4» н.з. НОМЕР_1 по вул. Дніпровській Набережній, 15 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Медвідь О.П. просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання захисник Медвідь О.П. обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, послався лише на протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з боді-камери поліцейських, чим порушив вимоги ст. 280 КУпАП.

Також суд не надав належної оцінки письмовим поясненням свідків, згідно яких ОСОБА_2 в їхній присутності нібито відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», хоча інкримінували йому керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння.

Апелянт вважає, зі змісту постанови суду, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився пройти відповідний медичний огляд, що не відповідає матеріалам справи.

Крім того, захисник вказує й на допущені порушення поліцейськими, оскільки матеріали справи не містять направлення ОСОБА_2 пройти медичний огляд у лікаря-нарколога, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі - Інструкція/. Тому ОСОБА_2 був позбавлений можливості пройти відповідний огляд.

Захисник Медвідь О.П. додатково вказує про залишення поза увагою суду першої інстанції тієї обставини, що його підзахисний, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2018, яка станом на день розгляду справи в суді першої інстанції набула законної сили, уже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому вважає, що дії ОСОБА_2 мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим ним заявлялось клопотання про направлення поліцейським матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП для до оформлення. Проте суд першої інстанції безпідставно його не задовольнив, що призвело до неправильної кваліфікації дій його підзахисного.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Медвідь О.П., заслухавши його пояснення з проханням задовольнити подану апеляційну скаргу, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

В судове засідання під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не з'явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Захисник Медвідь О.П. повідомив, що його підзахисний не має змоги з'явитись в судове засідання у зв'язку з зайнятістю на роботі та не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутність ОСОБА_2

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камери.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 106456 відносно ОСОБА_2 вбачається, що він, 25 жовтня 2018 року, о 21 годині 45 хвилин, в м. Києві, по вул. Дніпровська Набережна, 15 керував автомобілем «Ауді-А4» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та, в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків / а.с. 1/.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги самого апелянта вбачається, що факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не заперечується.

Доводи апеляційної скарги захисника про не надання правової оцінки письмовим поясненням свідків, які містяться в матеріалах справи є необґрунтовані, оскільки суд, мотивуючи прийняте рішення, визнав вказані докази неналежними.

При цьому враховуючи, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції містить підтвердження відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 працівниками поліції були роз'яснені правові наслідки його відмови від проходження огляду, а тому доводи апеляційної скарги захисника про позбавлення його підзахисного можливості пройти медичний огляд, не заслуговують на увагу. До того ж, Інструкція, на яку посилається апелянт, не містить вказівки на якому етапі має бути виписано працівниками поліції письмове направлення для проходження медичного огляду.

Під час апеляційного розгляду захисником було повідомлено, що вказана ним в апеляційній скарзі постанова Шевченківським судом м. Києва від 07.12.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП оскаржена в апеляційному порядку, а тому законної сил не набула.

Тому суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Медвідь О.П. залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук