ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та діючого в його інтересах адвоката Кусмарцева М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 березня 2019 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працює художнім керівником, проживаючого в АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 березня 2019 року ОСОБА_2 визнаний судом винуватим за те, що він 28.01.2019 р. о 05 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. С. Бандери,3 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9.а. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу і заявою про поновлення процесуального строку, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 29.03.2019 року, як пропущений з поважних причин та закрити щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що 29.03.2019 року при розгляді справи в суді він та його захисник не були повідомленні про результат прийнятого рішення і суд видалився до нарадчої кімнати до 01.04.2019 року. Вказана обставина підтверджується інформацією наведеною в ЄДРСР по даній справі, за якою постанова надіслана судом 01.04.29019 року, зареєстрована 02.04.2019 року та оприлюднена 03.04.2019 року. Натомість постанова суду датована 29.03.2019 року.

Також зазначає, що копію постанови апелянт отримав тільки 16.04.2019 року, а тому

Справа №33/822/250/19 Головуючий у І інстанції: Волошин С.О.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Семенюк К.М.

вважає що є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

По суті апеляції обґрунтовує доводи тим, що в оскаржувана постанова винесена з порушенням процесуального закону, оскільки ґрунтується на недопустимих доказах по справі. Вказує на те,що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не містить ознак стану сп'яніння, визначений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Також зазначає, що судом проігноровано відсутність в матеріалах справи направлення особи для огляду на стан сп'яніння, що є обов'язковим відповідно ст.266 КУпАП та вищезгаданої інструкції.

Крім того, посилається на те, що в матеріалах справи наявний висновок лікаря нарколога, який на думку апелянта оформлений з порушенням, так як не містить печатки закладу охорони здоров'я та не відповідає формі, наведеній у додатку № 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Вказує, що в акті медичного огляду, складеному в ЧОНД не вказано номер спеціального технічного засобу, яким був проведений огляд апелянта на стан сп'яніння, в зв'язку з чим неможливо перевірити його державну реєстрацію, відомості про його повірку, як засобу вимірювальної техніки.

При дослідженні технічного відеозапису з моменту доставлення апелянта в ЧОНД вбачається. що повторне його обстеження не проводилося і в акт медичного огляду внесено недостовірні відомості про проведення повторного обстеження о 06 год. 20 хв. із висновком позитивно.

Тому вважає, що акт медичного огляду та складений на підставі акту висновок є недопустимим доказом по справі.

Також апелянт посилається на те, що він хворіє на вегетосудинну дистонію по кардинальному типу і постійно вживає за рекомендацією лікаря медичні препарати Кардіомагніл та Пумпан, які згідно інструкції містять 43 % етанолового спирту та не впливають на здатність і швидкість реакції при керуванні транспортним засобом. Вказані препарати останній вживав напередодні його зупинки транспортного засобу поліцейськими.

Заслухавши ОСОБА_2 та його адвоката Кусмарцева М.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 285 КУпАП копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи та постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2019 року вбачається, що справа розглядалася у присутності ОСОБА_2 та його адвоката Кусмарцева М.О., під час якого останні надавали своє пояснення, після чого було винесено рішення по справі. Даних про те, що постанова винесена в інший день матеріали справи не містять. Посилання апелянта на те, що оскаржувана постанова надіслана судом до ЄДРСР 01.04.2019 року, апеляційний суд не бере до уваги так, як ст.294 КУпАП, передбачений порядок оскарження постанови суду з дня її винесення, а не направлення судом до ЄДРСР.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні дані про вручення або направлення, саме у 3-х денний строк копії постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, що є порушенням вимог ст. 285 КУпАП.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведено по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 059524 від 28.01.2019 р., висновком КМУ «Чернівецький обласний наркотичний диспансер» від 28.01.2019 р. № 174 та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні й іншими доказами.

У відповідності до вимог п. 2.9.а. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст.130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №059524 від 28.01.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 28.01.2019 р. о 05 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Чернівці по вул. С. Бандери, 3 в стані алкогольного сп'яніння.

В даному протоколі зазначено, що водієм ОСОБА_2 порушено п. 2.9.а. ПДР України, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також згоду останнього на проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння в ЧОНД.

Даний протокол був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.ст. 254,256, 266 КУпАП. Громадянину ОСОБА_2, були роз'ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про, що в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис останнього.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта з приводу того, що районним судом не надано правової оцінки протиправності проведення огляду на стан сп'яніння, з посиланням на те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не містить ознак стану сп'яніння, як це передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Так, розділом 1 п.2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів , щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу 1 вищезгаданої інструкції встановлено, що огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 8 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» вказано, що у разі відмови водія транспортного від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_2 не відмовлявся та не ухилявся від проведення його огляду на стан сп'яніння, а навпаки надав згоду працівникам поліції та пройшов такий огляд в закладі охорони здоров'я.

Таким чином , у поліцейського не було підстав зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення на ознаки стану сп'яніння ОСОБА_2, як на це вказує останній.

А тому вважаю, що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Також апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта з приводу відсутності в матеріалах справи направлення особи для огляду на стан сп'яніння, яке передбачено інструкцією.

Оскільки водій транспортного засобу відповідно до вищезгаданої інструкції направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, який на підставі направлення, що залишається в закладі охорони здоров'я проводить огляд. Лікар, що проводить огляд повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія. Відсутність документів не може бути причиною для відмови в проведенні огляду.

Крім того, інструкцією та КУпАП не передбачено вимоги долучення до протоколу про адміністративне правопорушення направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджена висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння від 28.01.2019 року № 174, (а.с. 30), згідно якого було підтверджено те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить наявний запис в п. 10. вказаного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що даний висновок був складений на підставі акту медичного огляду відповідно до інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та ст.266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_2 було ознайомлено, про, що свідчить наявний підпис у вказаному висновку.

Будь-яких заперечень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не поступало.

Крім того, ОСОБА_2 ніде не зазначав, що в цей день він приймав ліки, зокрема, серцевий препарат «Пумпан».

Також в матеріалах справи наявний акт медичного огляду, в якому вказано час обстеження, який збігається з часом вказаним у висновку, назва спеціального технічного засобу (Drager Alkotest 5510), його номер (ARJK-0035) та дата останньої повірки (21.08.2018 р.).

Крім того, апеляційний суд враховує, що вищевказаний заклад, у який був направлений ОСОБА_2 для проведення медичного освідчення, входить до переліку установ охорони здоров'я, які мають право на проведення медоглядів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що вищеперелічені докази є належними та допустимими при вирішенні вказаної справи і доводять ту обставину, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта з приводу того, що він напередодні зупинки поліцейськими його транспортного засобу вживав лікарські препарати, які містять в собі етаноловий спирт, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки з переглянутих відеозаписів бодікамер працівників поліції встановлено, що апелянт, як на місці зупинки транспортного засобу, так і по дорозі до ЧОНД в патрульній машині повідомив працівникам поліції, що він вживав алкоголь, після чого сів за кермо автомобіля.

Районний суд всебічно, повно і об'єктивно з'ясував вказані обставини справи, та вирішив її в точній відповідності з законом.

Таким чином, вважаю, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставою для скасування постанови суду. Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29.03.2019 року щодо ОСОБА_2, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити - без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29.03.2019 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом : суддя К.М. Семенюк