Справа № 404/4107/19
Номер провадження 3/404/1298/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 09.06.2019 року о 23 год. 03 хв., в м. Кропивницькому по вуг. Г. України, 12, керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав.

Захисник ОСОБА_3 М. адвокат Біденко О.С. просив суд закрити провадження в справі, посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, захисником заявлено клопотання про виклик до суду свідків, оскільки вважає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків є недопустимим доказом, оскільки вони заповнені за типовим готовим бланком, яке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були запрошені при складанні відносно ОСОБА_2 зазначеного протоколу, що підтверджується доданим до протоколу відеозаписом. А тому, зважаючи на те, що зазначені свідки дійсно були присутні при складанні протоколу на місці події, що підтверджується доданим до протоколу відеозаписом. До того ж свідками були надані письмові пояснення по справі, в яких викладені усі відомі їм факти та обставини зазначеного правопорушення, які містяться в матеріалах справи та повністю узгоджуються з іншими доказами, у зв`язку з чим у суду не виникає сумнів у їх достовірності.

Клопотання захисника щодо невідповідності зазначеного протоколу інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» № 1376 від 06.11.2015 р., у зв`язку з тим, що у протоколі не зазначено, які саме документи додаються до нього, також задоволенню не підлягає, оскільки в описовій частині адміністративної справи зазначено повний перелік документів, що надається з протоколом із зазначенням номеру аркушу справи.

Крім того, заявлене захисником клопотання про визнання недопустимим доказом долученого до матеріалів диску з відеозаписом зазначених подій, посилаючись на те, що його не було надано для ознайомлення на його адвокатський запит, також задоволенню не підлягає, оскільки, згідно відповіді начальника управління патрульної поліції в Кіровоградській області від 18.06.2019 року, вбачається, що йому не було надано для ознайомлення відеозапис, оскільки на момент його звернення до УПП відеозапис разом зі всіма матеріалами справи був вже направлений для розгляду до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника, проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність водія за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_2 , вважаю, що доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 176181 від 10.06.2019 року із долученим відеозаписом (а.с.8), які підтверджують обставини встановлені судом, у тому числі факт керуванням ОСОБА_2 транспортним засобом та його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили обставини вказані у протоколі, зокрема факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 4) та протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 112684 від 09.06.2019 року.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_2 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його доводи та доводи його захисника з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю непереконливими через їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписом долученим до протоколу, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні відносно ОСОБА_2 зазначеного протоколу було запрошено двох свідків, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить його характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, зважаючи на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст.ст. 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., який підлягає сплаті на наступні реквізити: призначення платежу 21081300, р/р 1001, , МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (в графі «Призначення платежу» необхідно вказувати «Судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення»).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко