ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , 17 березня 2019 року о 22 год. 00 хв. в с. Тарашани по вул. Поштова, 7, Глибоцького району Чернівецької області, в порушення п. 2.9а ПДР, керував автомобілем марки «Renault Clio» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд підійшов формально до вивчення і дослідження обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному, неупередженому розгляду справи та з`ясуванню усіх фактичних обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення.

Звертає увагу, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, але поліцейськими все ж таки було проведено огляд на стан сп`яніння за допомогою недозволеного приладу «Драгер», при тому, що він наполягав на огляді у спеціалізованому закладі, а саме в Чернівецькому ОНД - лікарем наркологом, оскільки був переконаний, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що пристрій «Драгер» не вимірює кількість проміле алкоголю в крові, а у порожнині рота аналізуючи при цьому і досліджуючи видихане ним повітря, а не аналізуючи кров чи інший біологічний матеріал. Тому, пристрій за допомогою якого проведено його огляд на місці зупинки транспортного засобу не вірно відобразив стан, нібито його сп`яніння.

Також вказує, що у нього є обґрунтовані сумніви щодо свідків, які ніби то були присутніми під час проходження огляду на стан його сп`яніння. Дані пояснення свідків написані не власноручно, а на заздалегідь заготовленому бланку інспектора поліції та особисто інспектором поліції.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови районного суду посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, а про існування постанови дізнався лише 01 липня

ЄУНСС №715/781/19 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Провадження №33/822/373/19

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

У зв`язку з чим, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо нього, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Данко А.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення постановлено 14.06.2019 року у відсутність останнього. Копію постанови на адресу ОСОБА_1 направлено 01.07.2019 року. В цей же день, захисник Данко А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи. 05.07.2019 року скаргу було скеровано до суду через почтове відділення, а вже 08.07.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 зареєстровано в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції в повній мірі вимог ст. 268, 277-2 КУпАП, позбавило ОСОБА_1 можливості у визначений ч.2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

Відповідно до вимог ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону районним судом було дотримано в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено відповідно до ст. 256 КУпАП.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, пунктом 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.10 цієї інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується матеріалами адміністративного провадження.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №014632 від 17.03.2019 року, який складено о 22 год. 30 хв. та в якому вказано, що ОСОБА_1 , 17.03.2019 р. о 22 год. 00 хв., в с. Тарашани по вул. Поштова, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Clio» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. В поясненні по суті порушення ОСОБА_1 вказав, що вчора/напередодні випив два літра пива та бренді, що засвідчив своїм підписом. Також в протоколі зазначено, що транспортний засіб передано водію ОСОБА_2 , п/в НОМЕР_2 (а.с.1).

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , зі згоди водія, було виявлено з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та підтверджено роздруківкою тестування на алкоголь, в якій зазначено вміст алкоголю, який складав 0,46% проміле (а.с.2) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), із вказаними висновками ОСОБА_1 погодився, що засвідчив своїм підписом.

Тобто, ОСОБА_1 , на місці вчинення правопорушення, сам визнав як факт вживання алкоголю, так і кількість промілей алкоголю, що знаходився в його організмі.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містяться підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3), а також додано пояснення цих свідків, які підтвердили згоду водія ОСОБА_1 на перевірку стану сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР» (а.с.4).

Отже, зазначені вище документи, які підтверджують стан сп`яніння ОСОБА_1 , були надані останньому для ознайомлення, при цьому будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них останнім надано не було. Більш того, матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 не згідний із результатами проведеного огляду та бажає повторно пройти дослідження на стан сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства. Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 повідомлявся про час і місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні під час розгляду справи не є обов`язковою, а тому суд першої інстанції, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, на думку апеляційного суду, правильно прийшов до висновку щодо можливості розгляду справи та постановлення рішення суду без участі ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції було відмовлено в проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі є безпідставними, оскільки відповідно до п.7 розділу І інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Втім, із досліджених матеріалів адміністративного провадження вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», з висновками був згоден та не висловлював з цього приводу будь-яких заперечень.

Твердження апелянта, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту не можна вважати належним доказом, апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік.

Згідно роз`яснень Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» газоаналізатори марки Drager Alkotest 6810 та Drager Alkotest

6820, що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

З роздрукованого результату приладу Drager Alkotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 30 липня 2018 року, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 17 березня 2019 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alkotest 6810, відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Що стосується доводів апелянта про те, що з останньої повірки Drager Alkotest 6810 в день проходження ним огляду пройшло більше ніж шість місяців, а тому огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням закону, спростовується наведеним вище, а також згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Drager Alkotest 6810 чинне до 30.07.2019 року.

Крім того, позиція апелянта щодо сумнівів в неупередженості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції вважає її не обґрунтованою, так як вони були запрошені в якості свідків випадково. Крім того, пояснення свідків складені в установленому порядку, підписані власноруч, викладені послідовно, узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, отже такі твердження апелянта не заслуговують на увагу.

Під час апеляційного розгляду справи, були досліджені всі доводи, наведені апелянтом в скарзі, які на його думку доводять його невинуватість, інші докази, на які посилається апелянт, в матеріалах справи відсутні і не надані суду апеляційної інстанції, зокрема ті, на які ОСОБА_1 посилається у своїй версії захисту.

Будь-яких інших порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому не знаходить підстав для скасування постанови районного суду та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , як він про те апелює.

Керуючись ст. 289, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська