Справа №461/71/19
Провадження №3/463/305/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., за участі представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 30 грудня 2018 року о 00:24 год. на вул. Стуса, 1 у м. Львові керувала автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння з його явними ознаками, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, нечіткою ходою та вимовою, різкою зміною забарвлення шкірного покриву обличчя, огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», №ARNK-0051, в присутності двох свідків, результат позитивний 0,73 проміле, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_2 30 грудня 2018 року приблизно о 00:30 год. на вул. Стуса, 1 у м. Львові була зупинена працівниками поліції та пройшла огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат якого становив 0,73 проміле. Після складення протоколу, ОСОБА_2 проїжджаючи по вул. Стуса, 17 у м. Львові була вдруге зупинена працівниками поліції, які запропонували їй пройти огляд на стан спяніння, на що вона вказала, що на неї вже складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і відмовилась від проходження повторного огляду. Таким чином, на ОСОБА_2 було складено два протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП з інтервалом півтори години на тій самій вулиці. 29 січня 2019 року Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/71/19 ОСОБА_2 вже було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Зазначив, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до адміністративної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Оскільки матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, а тому виникають обґрунтовані сумніви у законності дій поліцейського. З урахуванням наведеного, просив закрити провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанови про накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оглянувши матеріали справи та вивчивши наявні у ній докази, суд приходить до наступного.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з камер спостереження патрульних вбачається, що водій ОСОБА_2 пройшла огляд на стан алкогольного спяніння, за результатами огляду в крові останньої виявлено 0,73 проміле алкоголю. Крім того, працівникам поліції ОСОБА_2 сказала, що випила трохи червоного сухого вина.

Відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2016 року за № 672/5 протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватися свідками правопорушення у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис. Особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, має право викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Як вбачається з протоколу серії БД №058153 від 30 грудня 2018 року, ОСОБА_2 підписала складений протокол та не надала жодних пояснень з приводу події, яка мала місце 30 грудня 2018 року.

Крім того, суд не бере до уваги пояснення представникаОСОБА_2 ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 для притягнення до відповідальності за ст. 130 КупАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з камер спостереження патрульних вбачається, що працівники поліції повідомляли ОСОБА_2, що вона після складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може здійснювати керування транспортним засобом та повинна передати такий для керування уповноваженій нею особі. Крім того, працівником поліції останній було розяснено, що вона може бути повторно зупинена та зобовязана пройти огляд на стан алкогольного спяніння. Також на даному відеозаписі видно, що біля ОСОБА_2 перебував чоловік, який за її вказівкою пересів на місце водія та мав здійснювати керування її транспортним засобом. Це відбулося о 01:41 годині.

З постанови Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 30 грудня 2018 року приблизно о 02:00 год. на вул. Стуса, 17 у м. Львові керувала транспортним засобом «Volkswagen Polo», р.н. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Відтак між вчиненнями ОСОБА_2 інкримінованих їй правопорушень пройшло понад 15 хвилин, а тому суд приходить до переконання, що остання, розпочавши рух транспортним засобом після складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинила нове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно правомірності дій працівників поліції, то суд приходить до висновку, що такі діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та вимог розділу ІХ Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 7 листопада 2015 року №1395. Інспектори поліціїпопереджали ОСОБА_2 про неправомірність керування нею транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, замість останньої автомобілем мав керувати чоловік, що перебував з нею в авто. Попри те, що поліцейськими не було встановлено анкетних даних цієї особи, суд не вбачає цього підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення складеним з порушенням вимог законодавства, що до такого ставляться.

Стосовно того, що автомобіль ОСОБА_2 не було поміщено на спеціальний майданчик, то відповідно до вимог розділу ХІІ зазначеної вище Інструкції, тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Оскільки автомобіль ОСОБА_2 не перешкоджав дорожньому руху, остання була попереджена про неможливість керування нею автомобілем, суд приходить до висновку, що у поліцейських не виникло обовязку здійснювати тимчасове затримання транспортного засобу ОСОБА_2

Відтак, беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №058153 від 30 грудня 2018 року, результатом приладу «Drager Alcotest 6820», №ARNK-0051, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відеозаписом з камер спостереження патрульних, оглянутому в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, тяжкість скоєного, відсутність помякшуючих обставин вчиненого, до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати їй покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 20 400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.