ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1129/19 Справа № 172/852/19 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Лащенка Віктора Анатолійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 05 червня 2019 року о 10:40 год. водій ОСОБА_1 на автодорозі Н-15 152 км керував автомобілем «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 ПЩ з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, почервоніння очей), від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Лащенко В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що обставини справи викладені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 .

Зазначає, що судом порушено право ОСОБА_1 на захист та позбавлено його можливості захищати свої інтереси.

Звертає увагу на те, що поліцейські безпідставно пропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, хоча ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на місці, оскільки поспішав додому. Вказує, що поліцейські створили такими діями напружену обстановку тим самим змусивши його невірно оцінити ситуацію та підписати усі необхідні документи.

Вказує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про сумнівність вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Лащенко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши захисника Лащенко В.А. перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.06.19 серії ОБ № 071759, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП і засвідченим підписом уповноваженої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, письмовими пояснення правопорушника, які містяться у протоколі, про те, що він керував ТЗ, був зупинений поліцією та в наркодиспансер не поїде, письмовими поясненнями свідків на місці складення протоколу, відповідно до яких останні підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, а також те, що він мав ознаки наркотичного сп`яніння почервоніння очей та не природно бліде обличчя.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги захисника Лащенка В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі через захисника виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника Лащенка В ОСОБА_2 А. про те, що всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання на те, що поліцейські безпідставно пропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, хоча ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на місці, оскільки поспішав додому, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Так, п. 12 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказані положення Інструкції відповідають ст. ст.12,13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», відповідно до яких, встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а медичний огляд проводиться за направленням поліцейських.

Отже, зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У зв`язку із зазначеним доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проходження огляду є безпідставними. У даному випадку проходження огляду на місці зупинки, як на тому наполягав ОСОБА_1 , не передбачено.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки поспішав та не вважав, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, незалежно від причин такої відмови, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, а тому зазначені захисником доводи в цій частині не мають значення для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Лащенка Віктора Анатолійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун