Справа № 136/2524/18
провадження №3/136/1008/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Липовецького відділення поліції Немирівського відділу ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2018 о 03:55 год. в м. Липовець по вул. Героїв Майдану, Вінницької області, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем FORD Transit державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився повторно, будучи сповіщеним про день та час розгляду справи за адресою зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право бути присутнім та безпосередньо брати участь у судовому засіданні стосовно встановлення обґрунтованості складеного відносної неї протоколу про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 року у справі "Жук проти України" зазначено (пункт 25), що принцип процесуальної рівності сторін вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони. Це означає, що надання стороні судового процесу можливості ознайомитись з усіма пред'явленими доказами і зауваженнями та прокоментувати їх.

Будучи повідомленим у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання призначені судом 20.12.2018, 02.01.2019 ОСОБА_1 не з'явився. Суд вжив усіх передбачених законом заходів з метою реалізації прав особи на захист та забезпечення його явки до суду для участі в судовому засіданні в межах розумного строку, та з урахуванням того, що справа надійшла до суду 05.12.2018, а особа при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення усвідомлювала, що їй будуть направлятись виклики до суду.

Таким чином, суд вважає, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду адміністративних матеріалів, коли є загроза спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення встановлена судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, матеріалів, що додані до протоколу, які в силу статті 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення при розгляді справ у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь його вини, характер вчиненого правопорушення, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті за якою кваліфіковано його діяння із застосуванням додаткового стягнення на строк визначений санкцією частини статті, оскільки згідно довідки підрозділу поліції особа таке право отримувала.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 ч.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 12, 13, 23, 27, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1), адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1), судовий збір в сумі 384,20 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д.Т. Кривенко