ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа № 477/509/19
Провадження 3/477/357/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю: особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1,

захисника Михайленко О.В.,

потерпілої ОСОБА_3 (не зявилася),

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, проживаючої по АДРЕСА_1, не працюючої, яка має статус інваліда першої групи з дитинства (за зором),

за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №565538 від 30 січня 2019 року, ОСОБА_1 04 липня 2016 року з умислом та корисливим мотивом, зловживаючи довірою приватного підприємця ОСОБА_3, отримала у неї в магазині по АДРЕСА_2, товар у борг заздалегідь при цьому не маючи наміру сплатити за товар кошти, чим спричинила власниці ОСОБА_3 матеріальний збиток на загальну суму 114 грн. 60 коп., чим вчинила правопорушення передбачене частиною 1 статті 51 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та вказала, що влітку 2016 року до неї в гості приїхав її знайомий по колишньому навчанню, який постійно проживає в Дніпропетровській області. Він все літо проживав разом з нею у селі, і вони разом ходили до магазину, де він купляв різні продукти харчування, а вона чекала його на вулиці біля магазину. Супроводжувала його так як він взагалі не має зору. Коли він поїхав, то власниця магазину у вересні повідомила, що вона їй заборгувала за продукти, які брав у борг її знайомий. Вона з цим не погодилася, оскільки про те, що він бере товар у борг не знала і не дозволяла відносити цей борг на своє ім'я.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

До протоколу про адміністративне правопорушення також були додані наступні докази в копіях.

Протокол від 30 січня 2019 року прийняття заяви від ОСОБА_3, про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якої вона просила вжити заходи відносно ОСОБА_1 в зв'язку з тим, що в період часу з червня до серпня 2016 року та заволоділа її продуктами харчування на загальну суму 4670 грн. і відмовляється їх повертати.

Особисто написане пояснення ОСОБА_3 до відділення поліції, в якому вона вказала про такі ж обставини та зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово запевняла та обіцяла в присутності свідків повернути борг, а також вказала, що товари їй у борг видавалися через наявність у неї інвалідності та співчуття через цю обставину.

Копією пояснення ОСОБА_3, відібрані співробітником Вітовського відділення поліції, до яких вона додала зроблений особисто розрахунок боргу по датам і сумам, починаючи з 15 червня 2016 року і по 16 серпня 2016 року на загальну суму 4670 грн.

Копія письмових пояснень ОСОБА_4 від 30 січня 2019 року, відповідно до яких вона постійно купувала в магазині продукти харчування, який розташований напроти її будинку і була свідком як до магазину приходила ОСОБА_1 зі своїм товаришем, яка особисто замовляла та брала товари в борг, обіцяючи повернути кошти за них, а зі слів ОСОБА_3 вона дізналася, що ОСОБА_1 відмовляється тепер повертати борг вказуючи, що нічого не брала.

Аналогічні письмові пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 від 30 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

За загальним правилом вчинення дрібної крадіжки у виді шахрайства (зловживання довірою) повинною відбуватися за прямим умислом особи. Тобто в даному випадку склад цього адміністративного правопорушення був би якщо б особа беручи товар в борг, на момент купівлі, вже мала умисел не сплачувати його вартість.

В той же час, достовірних доказів, які б вказували на таку обставину, суду представлено не було. Надані докази лише підтверджують, що товар можливо брався у борг, але не підтверджують, що на час його отримання у особи вже був намір його не сплачувати. На це вказує і та обставина, що з часу видачі товару у борг і до часу звернення потерпілої до органу поліції пройшло вже два з половиною роки. Про це також зазначила у судовому засіданні і потерпіла вказавши, що мати ОСОБА_1 частину боргу повернула.

Крім того суду не було представлено достовірних доказів який саме товар було взято у борг і ким, а розрахунки, зроблені потерпілою, не можуть вважатися таким доказом, оскільки в них не зазначено які товари були продані, кому і відсутнє підтвердження про їх отримання.

Суд не може визнавати особу винною без всякого сумніву у вчиненні правопорушення якщо така його вина не доведена безумовними та безспірними достовірними доказами, а не доказами, які мають загальний характер.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином суд не вбачає, що належними та допустимими доказами було підтверджено достовірно та беззаперечно вчинення ОСОБА_1 дрібної крадіжки шляхом шахрайства, тому суд, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважає необхідним закрити провадження в справі відносно неї за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За такого, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 51 КУпАП - закрити через відсутність в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд.

Суддя Р.В. Козаченко