Провадження № 3/742/129/19
Єдиний унікальний № 751/166/19
Постанова
26 березня 2019 року м. Прилуки Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М. О., за участю секретаря судового засідання Чміль С.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Чернігівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, колишнього начальника Срібнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області,
за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -
Відповідно до матеріалів адміністративного провадження ОСОБА_1, обіймаючи у період з 19 травня 2017 року по 29 вересня 2017 року посаду начальника Срібнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області і відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), будучи субєктом декларування, згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, а отже субєктом правопорушення, в порушення абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону, не своєчасно без поважних причин, 17 жовтня 2017 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП категорично заперечили, мотивуючи, тим що в його діях відсутній будь-який умисел щодо несвоєчасної подачі декларації та відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 25 вересня 2017 року написав рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням. Під час проходження процедури звільнення, а саме 27 вересня 2017 року його повідомили, що його електронний ключ буде скасовано, тому йому необхідно самому відкрити електронний ключ для подання декларації, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». 30 вересня 2017 року був останнім днем служби і 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 отримав трудову книжку. Після звільнення, 17 жовтня 2017 року зібравши всі дані для заповнення декларації, в тому числі й членів сім»ї, відкривши електронний ключ, ОСОБА_1 подав електронну декларацію як особа, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Прокурор Дятел В.С. в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення, пов»язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції даної статті.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно ОСОБА_2 з наказу Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 19 травня 2017 року за №123 о/с майора поліції ОСОБА_1 призначено начальником Срібнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП (а.с.24).
Наказом начальника Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 29 вересня 2017 року за №259 о/с, начальника Срібнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», 30 вересня 2017 року (а.с.23).
У відповідності до копії Журналу видачі трудових книжок Головного управління національної поліції в Чернігівській області, ОСОБА_1 отримав під розпис трудову книжку 03 жовтня 2017 року та під розпис був ознайомлений з вимогами ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.29,30,46).
17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 у відповідності до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (а.с.68).
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Зокрема, п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 даного Закону передбачено, що субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування поліцейські.
Частиною 1 статті 1726 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП, необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. В ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов»язані подати декларацію, зокрема «щорічно до 1 квітня», але в випадку, передбаченому абз.1 ч.2 ст.45 даного Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі.
Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за даною частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв»язку з хворобою, перебуванням на лікуванні…., витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, тощо.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.
Правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, отже вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України», яким визначено концепцію якості закону з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобов»язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, що знайшло своє відображення також у п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010, де відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".
Оскільки, ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції» не встановлений кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи, які припинили здійснення діяльності зобов'язані подати декларацію, тому в даному випадку особа позбавлена змоги відокремити правомірну поведінку від протиправної.
При цьому, суд враховує, що у відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною 2 ст.7 КУпАП, передбачено, що провадження в правах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Крім того, згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За таких обставин, роз»яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджені рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції, в яких визначено строк подання декларації у разі припинення діяльності суб'єктом, не є законом України, а носять інформаційно-рекомендаційний характер та не містять нових правових норм, про що зазначено в самих роз'ясненнях.
Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов'язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об'єктивних та суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1, звільнившись 30 вересня 2017 року з посади начальника Срібнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП, у відповідності до норм абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», 17 жовтня 2017 року зібравши всі дані для заповнення декларації, в тому числі й членів сім»ї, відкривши електронний ключ подав електронну декларацію як особа, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; при цьому даними нормами Закону граничний термін подання відповідної декларації не встановлений, тобто в його в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тому провадження у справі щодо нього необхідно закрити.
Крім того, ч.3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
Згідно матеріалів адміністративного провадження, судом встановлено, що 17 жовтня 2018 року старшим оперуповноваженим в ОВС відділу моніторингу та загального контролю Чернігівського управління ДВБ НП України майором поліції ОСОБА_3 складено рапорт начальнику Чернігівського управління ДВБ НП України полковнику ОСОБА_4 щодо виявлення факту можливого безпідставного несвоєчасного подання електронної декларації суб»єктом декларування, який припиняє діяльність, пов»язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування колишнім начальником Срібнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1, який порушив вимоги абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»; протокол про вчинення адміністративного правопорушення №ВБ 01/2019 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією складений Чернігівським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України 09 січня 2019 року, та надійшов до Прилуцького міськрайонного суду на підставі ухвали судді Новозоводського районного суду м.Чернігова від 21 січня 2019 року лише 01 лютого 2019 року, тобто після трьох місяців з дня його виявлення, що з урахуванням вимог ч.3 ст.38, п.7 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по даній справі, оскільки на момент розгляду справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.3 ст.38, ч.1 ст.172-6, п.1,7 ст.247, 284, 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та закінченням на момент розгляду справи в суді строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч.3 ст.38 КУпАП закрити.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя М.О.Циганко