КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2482/2019 Суддя 1 інстанції - Шевчук А.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Пілявіна Г.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, як особу яка скористалася разом з іншим учасником пригоди правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Постановою суду встановлено, що водій ОСОБА_2 05 січня 2019 року о 20 годині 01 хвилин, керуючи автомобілем марки «MERCEDES», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Дніпровській, 1-А не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу призначену для зустрічного руху, при цьому здійснив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в протилежному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_2 порушив п. 2.3(б), 11.4 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Пілявін Г.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2019р. у справі № 756/5582/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а справу щодо нього закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з порушенням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП. Розгляд справи судом першої інстанції було проведено однобічно, неповно та необ`єктивно, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та протирічать ним.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що всудовому засідані ОСОБА_2 пояснив, що після ДТП ним та потерпілим ОСОБА_1 за взаємною згодою було складено повідомлення про ДТП та надано суду копію повідомлення про ДТП (так званий Європротокол).

Апелянт вказує на те, що потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що після ДТП ніякого повідомлення про ДТП не складалося і не могло складатися, оскільки на день ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як водія транспортного засобу застрахована не була, ОСОБА_2 не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження неповнолітня дочка ОСОБА_1 , а також категорично зазначив, що підпис в повідомленні про ДТП, зроблений від його імені, є підробленим.

Захисник стверджує, що судом першої інстанції ніяким чином не перевірялися пояснення потерпілого. Твердження в мотивувальній частині оскаржуваної постанови про те, що ОСОБА_1 не виключав свого підпису в повідомленні про ДТП, наданому ОСОБА_2 , не відповідає дійсності. Твердження про те, що у суду немає сумнівів у достовірності повідомлення (Європротоколу) від 5 січня 2019р. та спільної волі учасників на його оформлення відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не ґрунтується на матеріалах справи на нормах діючого законодавства, зокрема, і зазначеного вище Закону.

Також апелянт вказує на те, що згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті МТСБУ, яка є загальнодоступною, станом на 5 січня 2019р., ні власником автомобіля «Мерседес бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , ні будь-якою іншою особою за дорученням власника, не укладався договір страхування цивільноправової відповідальності власника цього автомобіля. А за таких умов, станом на 5 січня 2019р. не існувало діючого договору страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 як водія транспортного засобу - автомобіля «Мерседес бенц», д.н.з. НОМЕР_1 . В судовому засіданні ОСОБА_2 не зміг пояснити: яку саме страхову компанію він мав намір повідомити про ДТП, що сталася, а також не зміг надати суду діючий на день ДТП поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо вищезазначеного автомобіля.

Крім того, апелянт вказує на те, що внаслідок ДТП, яка була предметом розгляду суду першої інстанції, тілесні ушкодження отримала неповнолітня дочка ОСОБА_1 , яка була доставлена з місця ДТП до лікарні автомобілем швидкої медичної допомоги, а за таких умов, не було правових підстав для складання повідомлення про ДТП. ОСОБА_1 на виконання п.2.10 д) ПДР України, повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, чекав прибуття поліцейських, проте, саме через отримання тілесних ушкоджень дочкою потерпілого, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_2 не було складено безпосередньо на місці ДТП, адже, не була встановлена тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих дочкою потерпілого ОСОБА_1 , а тому неможливо було вирішити питання про те, яку відповідальність має нести ОСОБА_2 .

Захисник зазначає, що в копії повідомлення про ДТП, яка була надана суду ОСОБА_2 , зазначено, що внаслідок ДТП не було заподіяно шкоди, навіть незначної, життю та здоров`ю, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Апелянт вказує на те, що врозділі 8 копії повідомлення про ДТП, яка була надана суду ОСОБА_2 , зазначено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , застрахована страховою компанією «АХА Страхування», страховий поліс АВ 2333747, проте ця інформація не відповідає дійсності, оскільки згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті МТСБУ, яка є загальнодоступною, бланк страхового полісу АВ 2333747, було видано МТСБУ ПрАТ «СК «Саламандра», яка знаходиться в м. Дніпро, вул. Короленка,21. Станом до теперішнього часу зазначений страховий поліс не було використано для укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цю ж інформацію підтвердив і представник ПрАТ «СК «Саламандра». Згідно інформації наданої AT «Страхова компанія «АХА Страхування», зазначена страхова компанія не отримувала від МТСБУ страховий поліс АВ 2333747, для укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ні власник автомобіля «Мерседес бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , ні будь-яка інша особа за його дорученням не укладали в AT «Страхова компанія «АХА Страхування» договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо вищезазначеного автомобіля.

Також апелянт зазначає, що як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2 , повідомлення про ДТП, копія якого була надана суду, заповнювалося його батьком. Однак, це є порушенням вимог п.2 Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, погодженої Начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України ОСОБА_3 31.08.2011 р. та затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 р. №274/2011, згідно якого повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_2 та його захисник Мурашов А.Ю. неодноразово апеляційним судом у встановленому законом порядку повідомлялись про день та час апеляційного розгляду. Адвокат Мурашов А.Ю., будучи неодноразово належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а судові повістки, направлені на адресу ОСОБА_2 повернулись суду з відміткою про їх невручення.

Потерпілий ОСОБА_1 також, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, будь - яких клопотань не подавав. Його захисник Пілявін Г.В. зазначив про можливість проведення апеляційного розгляду у відсутність ОСОБА_1 .

Беручи до уваги наведене та вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_2 , його захисника Мурашова А.Ю. та у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Пілявіна Г.В., який, підтримавши апеляційну скаргу, просив її задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та дослідивши додаткові матеріали, представлені захисником Пілявіним Г.В., суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 винуватим у порушенні ПДР із закриттям провадження у справі за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за таких обставин.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез`ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, як особу яка скористалася разом з іншим учасником пригоди правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суддя районного суду обгрунтував своє рішення тим, що у судовому засіданні втсановлено, що потерпілий ОСОБА_1 вже отримав страхове відшкодування по факту даного ДТП та не виключав свого підпису в спільному повідомленні про ДТП, наданого ОСОБА_2 в судовому засіданні, окрім того, в судовому засіданні підтверджено наявність у ОСОБА_2 договору про цивільно - правову відповідальність перед третіми особами, чинного на дату ДТП, та враховуючи те, що протокол про адміністратвине правопорушення не оформлявся на місці пригоди працівниками поліції, хоча останні викликалися на ДТП, а був оформлений лише 02 квітня 2019 року, у суду немає сумнівіві у достовірності повідомлення (Євро протоколу) від 05 січня 2019 року та сіпльної вволі до його оформлення.

Разом з тим, докази, надані суду апеляційнї інстанції, під час апеляційного розгляду, беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді.

Так з доводів апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Пілявіна Г.В. вбачається, що після ДТП ніякого повідомлення про ДТП не складалося і не могло складатися, оскільки на день ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу застрахована не була, ОСОБА_2 не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, більш того, внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження неповнолітня дочка ОСОБА_1 . Адвокат вказав, що ОСОБА_1 категорично заперечує належність підпису в повідомленні про ДТП ОСОБА_1 , стверджуючи про те, що він є підробленим.

Судом першої інстанції ніяким чином не перевірялися пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності його волі на складання «Євро протоколу» та достовірність самого складеного «Євро протоколу».

Так, в розділі 8 копії повідомлення про ДТП, яка була надана суду ОСОБА_2 , зазначено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , застрахована страховою компанією «АХА Страхування», страховий поліс АВ 2333747, проте ця інформація не відповідає дійсності.

Так, згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті МТСБУ, яка є загальнодоступною, бланк страхового полісу АВ 2333747, було видано МТСБУ ПрАТ «СК «Саламандра», яка знаходиться в м. Дніпро, вул. Короленка, 21. Станом на червень 2019 року зазначений страховий поліс не було використано для укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Більш, того, така інформація підтверджується наданою на запит адвоката Пілявіна Г.В. від 31.05.2019 р. відповіддю голови правління АТ «СК «АХА Страхування» Перетяжко А.І. за № 1081/18 від 10.06.2019 р. в якій зазначено про те, що договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника автомобіля «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 з АТ «СК «АХА Страхування» не укладався, і що перевірку чинності полісу внутрішнього страхування можна здійснити на сайті МТСБУ (а.с.58-60).

Згідно інформації, наданої Генеральним директором МТСБУ Ковальовою О.І . від 12.06.2019 р. № 9-09/18397, вбачається, що за результатами запиту до єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується на підставі відомостей, отриманих від страховиків - членів МТСБУ, отримано інформацію про відсутність договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення транспортного засобу Мерседес - Бенц» , д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП 05.01.2019 року.

За інформацією ЦБД МТСБУ бланк страхового полісу АВ/2333747 був виданий страховику ПрАТ «СК «САЛАМАНДРА» (стара назва ПрАТ « СК «Дніпроінмед», адреса: 49101, м. Дніпро, вул. Королленка, 21). Зазначений бланк був використаний страховиком 12.01.2012 при укладанні договору ОСЦПВВНТЗ щодо забезпечення транспортного засобу МАЗ 555, д.н.з. НОМЕР_3 . Договір АВ НОМЕР_4 був чинним з 12.01.2012 р. по 11.01.2013 року.(а.с.66-68).

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не надав суду діючий на день ДТП поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо вищезазначеного автомобіля.

Наведені докази в сукупності, свідчать про те, що станом на 5 січня 2019 р. не існувало діючого договору страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 як водія транспортного засобу - автомобіля «Мерседес бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , і даний транспортний засіб не був забезпеченим, що суд належним чином не перевірив та не взяв до уваги при прийнятті рішення.

Крім того, згідно п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення (протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту поліцейського УПП у м. Києві Дідковської Д .Ю., довідки Вишгородської центральної районної лікарні та висновку щодо розгляду матеріалів , зареєстрованих у ЄО Оболонського УП ГУ НП у м. Києві за № 932 від 05.01.2019 року чітко вбачається, що внаслідок ДТП за участі ОСОБА_2 , тілесні ушкодження отримала неповнолітня дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2., яка була доставлена з місця ДТП до лікарні автомобілем швидкої медичної допомоги. А тому, за наведених умов, не було, навіть, правових підстав для складання повідомлення про ДТП.

У відповідності ж до п.2.10 д) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських, що і було зроблено ОСОБА_1 . Відповідно, саме через отримання тілесних ушкоджень дочкою потерпілого, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, у відношенні ОСОБА_2 не було складено безпосередньо на місці ДТП, оскільки не була встановлена тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих дочкою потерпілого ОСОБА_1 , а тому неможливо було вирішити питання про те, яку відповідальність має нести ОСОБА_2 : кримінальну чи відповідальність, встановлену ст.124 КУпАП.

Крім того, судом не взято до уваги те, що згідно п.2 Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, погодженої Начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України ОСОБА_3 31.08.2011 р. та затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 р. №274/2011, повідомлення про ДТП заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди. А з повідомлення про ДТП, копія якого була надана суду вбачається, що воно заповнювалося його батьком - ОСОБА_8 .

У зв`язку із наведеним, постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_9 п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.3 ПДР, виходячи з наступного.

Ніким з учасників справи не заперечувалось те, що 05.01.2019 року близько 20:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1-а в м. Києві трапилась дорожньо - трансопортна пригода за участю автомобілів марки «Мерседес Бенц» під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Хюндай Туксон» під керуванням ОСОБА_1 .

Як убачається із пояснень, що були надані ОСОБА_1 при складанні протоколу, він керував автомобілем «Хюндай Туксон» та рухався з вул. Дніпроводської в бік м. Вишгорода, приблизно зі швидкістю 50 км/год. На смугу, по якій він рухався, раптово виїхав автомобіль «Мерседес Бенц», який до цього руухався в зустірчній для нього ( ОСОБА_1 ) смузі руху. ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль « Мерседес Бенц» почало крутити на його смузі руху, він намагався загальмувати, але з врахуванням незначної відстані, зіткнення уникнути не вдалось.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він рухався автомобілі «Мерседес Бенц», зі швидкістю орієнтовно 40 км. /год. На проїзній частині були непочищені лід та сніг, і тому, щоб забезпечити безпеку своєму автомобілю, він почав перестроюватись в праву смугу руху, але під час цього маневру, через погані дорожні умови, його автомобіль почало крутити та занесло на зустрічну смугу, де рухався автомобіль «Хюндай Туксон», з яким і відбулось зіткнення.

Наведені пояснення обох водіїв свідчать про те, що водій ОСОБА_2 не був уважним, не достатньо стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу, призначену для зустрічного руху, що підтверджує винуватість водія ОСОБА_2 в порушенні вимог п.п. 2.3 «б», 11.4 ПДР Україні, які перебувають у прямому причинно - наслідковому звязку з настанням дорожньо - транспортної пригоди.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність матеріалами справи винуватості ОСОБА_2 у порушенні п.п. 2.3 «б», 11.4 Правил дорожнього руху при ДТП, що мала місце 05 січня 2019 року та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, оскільки на час апеляційного розгляду вже сплинули строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Пілявіна Г.В. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, як особу яка скористалася разом з іншим учасником пригоди правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. ст. 38, 247 п. 7 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із спливом строків накладення адмінстягнення.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.