Справа № 199/2181/19
ПОСТАНОВА

іменем України

17.04.2019 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої начальником ВПтаЗ ТДВ «Дніпропетровське Автотранспортне Підприємство 11228», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка який притягується за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 відповідно до наказу № 12-к від 01.03.2017 призначена на посадуначальника ВПтаЗ ТДВ «Дніпропетровське Автотранспортне Підприємство 11228», яке розташоване по вул. Берегова, 210, м. Дніпро.

Відповідно до наказу № 47-к від 27.08.2018 водія ОСОБА_3 було звільнено 28.08.2018 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно касового ордера на виплату заробітної плати за серпень 2018 року № 113 від 26.09.2018, кінцевий розрахунок з ОСОБА_3 було здійснено 26.09.2018, разом із виплатою заробітної плати працівникам за серпень 2018 року.

Відповідно до наказу № 31-к від 28.05.2018 водія ОСОБА_4 було звільнено з 29.05.2018 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно касового ордера на виплату заробітної плати за травень 2018 року № 96 від 25.06.2018, кінцевий розрахунок було здійснено з ОСОБА_4 25.06.2018, разом із виплатою заробітної плати працівникам за травень 2018 року.

Відповідно до наказу № 7-к від 29.01.2018 сторожа ОСОБА_5, маляра ОСОБА_6 та сторожа ОСОБА_7 було звільнено з 31.01.2018 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно касового ордера на виплату заробітної плати за січень 2018 № 49 від 12.02.2018 кінцевий розрахунок було здійснено з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 12.02.2018, разом із виплатою заробітної плати працівникам за січень 2018 року.

Відповідно до наказу № 6-к від 18.01.2018 технолога ОСОБА_8 було звільнено 19.01.2018 за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно касового ордера на виплату заробітної плати за січень 2018 № 49 від 12.02.2018, кінцевий розрахунок було здійснено з ОСОБА_8 12.02.2018, разом із виплатою заробітної плати працівникам за січень 2018 року.

Отже, остаточний розрахунок з працівниками при звільненні проводився не своєчасно.

Також, встановлено, що заробітна плата на підприємстві систематично виплачується з порушеннями строків її виплати.

Так, заробітна плата за січень виплачена згідно касового ордера № 99 від 27.02.2018; за травень - згідно касового ордера № 107 від 27.06.2018; за червень - згідно касового ордера № 88 від 24.07.2018; за липень - згідно касового ордера № 118 від 29.08.2018; за серпень - згідно касового ордера № 125 від 28.09.2018; за жовтень - згідно касового ордера № 98 від 28.11.2018, що вказує на порушення вимоги ч. 1 ст. 24 ЗУ «про оплату праці».

Також встановлено, що у ВПтаЗ ТДВ «Дніпропетровське Автотранспортне Підприємство 11228» оплата працівникам заробітної плати за першу половину місяця (аванс) не виплачується. Так, заробітна плата за січень 2018 року згідно касового ордера № 99 від 27.02.2018 виплачена (однією сумою) усім працівникам а/колони № 4; заробітна плата за травень 2018 згідно касового ордера № 107 від 27.06.2018 виплачена (однією сумою) усім працівникам а/колони № 4; заробітна плата за червень 2018 року згідно касового ордера № 88 від 24.07.2018 виплачена (однією сумою) усім працівникам а/колони № 4; заробітна плата за липень 2018 року згідно касового ордера № 118 від 29.08.2018 виплачена (однією сумою) усім працівникам а/колони № 4; заробітна плата за серпень 2018 року згідно касового ордера № 125 від 28.09.2018 виплачена (однією сумою) усім працівникам а/колони № 4; заробітна плата за жовтень 2018 згідно касового ордера № 98 від 28.11.2018 виплачена (однією сумою) усім працівникам а/колони № 4. Порушення має систематичний характер протягом 2018 року, отже порушуються вимоги ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» та ч. 3 ст. 115 КЗпП України.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_2 буласповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, смс-повідомленням, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_9 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не зявилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № ДН1210/1477/АВ/П/ПТ від 12.03.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомлена, про що свідчить її підпис;

- копією акту інспекційного відвідування № ДН1210/1477/АВ від 12.03.2019, відповідно до якого під час перевірки ВПтаЗ ТДВ «Дніпропетровське Автотранспортне Підприємство 11228» встановлені чисельні порушення трудового законодавства;

- копією довідки АА № 900296 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ);

- копією графіку змінності водіїв колісних транспортних засобівВПтаЗ ТДВ «Дніпропетровське Автотранспортне Підприємство 11228» за 2018 рік;

- копією платіжних відомостей на видачу заробітної плати з додатками до нього за 2018 рік.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_2 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, яка офіційно працевлаштована, ступінь її вини, приймаючи до уваги її повне визнання вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 41 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 510 (пятсот десять) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко