Дата документу 20.06.2019
Справа № 334/2381/19
Провадження № 3/334/713/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 53684203 від 27 березня 2019 року, відповідно до якого встановлено, що на підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2019 року ОСОБА_1 має заборгованість, сукупний розмір якої з моменту пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання складає 58289,84 грн., що перевищує суму відповідних платежів за два роки.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення а саме - несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про скасування протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи свою думку тим, що зі змісту протоколу від 27.03.2019 року боржник притягується до відповідальності за заборгованість зі сплати аліментів, яка склалась у період з квітня 2011 року по березень 2019 року, коли КУпАП не містив норми, яка передбачала відповідальність за несплату аліментів. Оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, боржника не можна притягнути до відповідальності, яка виникла до набрання чинності даного адміністративного правопорушення, а саме до 06 лютого 2018 року. Згідно ретельного розрахунку ОСОБА_1 за період з 01.02.2018 року по сьогоднішній день складає переплату у розмірі 9753,30 грн., що підтверджується наданими квитанціями.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення вказаного адміністративного правопорушення запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року, а отже з цього часу діють положення ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в статті 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

З огляду на те, що ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. При цьому період часу несплати аліментів особою до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість внаслідок несплати аліментів ОСОБА_1 виникла до дати введення положень ст. 183-1 КУпАП в дію, оскільки з наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вказано, що у період з 29.04.2011 року по 28.02.2019 року сукупний розмір заборгованості складає 58289,84 грн. без урахування сплачених платежів за вказаний період у розмірі 36498,35. Суд вважає недопустимим брати до уваги загальну суму заборгованості за весь період стягнення аліментів, оскільки положення ст. 183-1 КУпАП набрали чинності 06 лютого 2018 року, що є належною датою відліку наявної заборгованості у даному виконавчому проваджені.

Судом встановлено, що згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість у період з 28.02.2018 року по 28.02.2019 року складає 17310,86 грн. з урахуванням всіх здійснених виплат у вказаний період, що підтверджуються наданими боржником копіями квитанцій. Проте, вказана заборгованість перевищує суму відповідних платежів за встановлені шість місяців у розмірі 11400 грн., що є обставиною для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпАП України.

Вирішуючи питання щодо розміру адміністративного стягнення слід врахувати особу правопорушника, ставлення до правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи всі обставини вважаю можливим накладення адміністративного стягнення не в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті Особливої частини Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, враховуючи особу правопорушника та обставини вчинення правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 1 ст. 41, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк ста двадцяти годин.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк