Справа №: 700/230/19
Провадження № 3/700/65/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,громадянина України, уродженця с. Митаївка Богуславського району Київської області та жителя АДРЕСА_1, пенсіонера, одруженого, до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Лисянського районного суду Черкаської області від Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 018484 від 02.02.2019 року ОСОБА_1, 02 лютого 2019 року близько 20 години 00 хвилин по АДРЕСА_1 здійснив сімейне насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2, а саме: виражався нецензурною лайкою.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що вже протягом декількох років працює у м. Києві на заробітках. У смт. Лисянку приїжджає нечасто. Заначив, що того дня у них з дружиною виник конфлікт на побутовому грунті, після чого він вирішив піти до сусіда, щоб не ускладнювати ситуації, де трішки випив алкоголю. Коли повернувся додому, дружина знову зчинила сварку та викликала поліцію. Вказав, що такі сварки у них виникають постійно, оскільки дружина сама провокує їх виникнення. Напружені сімейні стосунки між ними тривають довгий час.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про попередження насильства у сім'ї" насильством у сім'ї є будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члену сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні справа і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичного чи психічного здоров"я.

Так, сімейна сварка, про яку йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією ст. 173-2 КУпАП та не є об'єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності. Ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, невиконання захисного припису або не проходження корекційної програми. Проте, про такі правопорушення у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1, мова не йде.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Самі по собі нецензурні вислови в бік дружини ОСОБА_2 у розумінні положень Закону України "Про попередження насильства в сім'ї", не є психологічним насильством, вчиненим відносно неї.

Будь-яких інших доказів, які б вказували на вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_2, внаслідок чого останній могла бути чи була завдана шкода психічному здоров'ю, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, вважаю, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП є недоведеною, оскільки ні протокол про адмінправопорушення, ні матеріали справи, ні пояснення, надані в судовому засіданні, не містять належних та допустимих доказів його винуватості у скоєнні психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_2, в результаті чого потерпіла почувала себе емоційно невпевненою, заляканою, нездатною захистити себе.

Крім того, у матеріалах даної справи взагалі відсутні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства.

Згідно ст. 247 п.1 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що зібрані докази виключають наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності суб'єктивної та об'єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП. Тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення через Лисянський районний суд Черкаської області.

Суддя - Н. В. Бесараб