Провадження № 33/801/266/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його адвоката Вдовиченка В.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_2 03 грудня 2018 року о 04 год. 25 хв. в м. Вінниці по вул. Київській, 66, керував транспортним засобом Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду ОСОБА_2 відмовився у присутності свідків.

Крім того, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Шкода Фабіа на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, поданої за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів та спец сигналу не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року, оскільки постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, які потягли за собою невірне застосування норм матеріального права. Просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_2 та його адвоката Вдовиченка В.І., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №268116, згідно якого встановлено, що останній керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння; протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №268117 про порушення п.2.4 ПДР (ст.122-2 КУпАП); висновком медичного огляду КП «ВОНД «Соціотерапія» №2824 від 03 грудня 2018 року про відмову в проходженні ОСОБА_2 медичного огляду на стан сп'яніння; рапортом інспектора поліції Олійника Р.О.

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги пояснення інспектора роти №1 БУПП у Вінницькій області Олійника Р.О., який зазначив, що під час патрулювання було помічено автомобіль Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1, який мав характерні пошкодження правого крила, водію було подано сигнал про зупинку за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольорів та спец сигналу, водій не реагував та збільшив швидкість. Після цього водій різко звернув у двір та був заблокований біля будинку АДРЕСА_1. З автомобіля вибігло двоє громадян та почали тікати. Так, з водійської сторони вибіг водій, як потім стало відомо - ОСОБА_2, та почав тікати, пізніше останній був затриманий та при спілкуванні повідомив, що у нього відсутні будь-які документи та у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, однак ОСОБА_2 агресивно себе поводив, штовхав працівників поліції, тому до останнього було застосовано спец. засоби, а саме кайданки та доставлено до КП ВОНД «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп'яніння, однак ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився. Було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, 185 КУпАП та постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Підстав в апеляційного суду ставити під сумнів показання вказаного свідка немає, не наведені такі підстави і в самій апеляційній скарзі.

Крім того, ОСОБА_2 в приміщенні КП «ВОНД «Соціотерапія», відмовився від проходження медогляду.

Також раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, що підтверджується довідкою «адмінпрактики» (а.с.10-12).

Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження, і на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_2 адміністративне стягнення, у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 122-2, 130, 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун