Справа № 161/1475/19 Провадження №33/802/251/19 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді Гаврук Ф.О. визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384, 20 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18 січня 2019 року о 15 год. 51 хв. по вул. Бенделіані, 1б в м. Луцьку керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи стані алкогольного спяніння чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову незаконною, а притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованим. Вказує на порушення порядку проведення огляду на стан спяніння, визначеного ст.266 КУпАП, а також заперечує сам факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано не було.

Так, відповідно до положень п.2.9 "а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд водіїв на стан сп'яніння регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.п. 1,6,9 р. ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, при його відтворенні, вбачається, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1, який стояв на вулиці та після звинувачення його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, посадили в службових автомобіль. При цьому, пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 не пропонувалось.

З огляду на вищевказане та з урахуванням доводів апелянта про те, що інспектор поліції не пропонував йому пройти огляд на стан спяніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, апеляційний суд вважає їх переконливими.

Відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що такий огляд ОСОБА_1 здійснено з порушеннями Інструкції, тому його результати є сумнівними.

Зважає апеляційний суд і на доводи апелянта про те, що переконливих доказів в підтвердження факту керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння, матеріали справи не містять, не здобуто таких і в ході судового розгляду, а зазначені в матеріалах справи свідки на виклик до суду апеляційної інстанції не зявились, хоча повідомлялись, зокрема ОСОБА_3 телефонограмою 03 квітня 2019 року. А допитані в апеляційному суді свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 категорично заперечили факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім, також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, апеляційну скаргу слід задовольнити, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2019 року скасувати та закрити провадження щодо нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя