Справа № 163/2283/18 Провадження №33/802/38/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.,

за участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає АДРЕСА_1, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Крім того, провадження у справі щодо ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Вилучений за даним протоколом вживаний двигун до автомобіля «Ніссан» постановлено повернути ОСОБА_3 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постановлено стягнуто з ОСОБА_3. в користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 25.10.2018 року слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мазда», номерний знак НОМЕР_2, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму вживаний двигун до автомобіля «Ніссан» вагою 91,7 кг та вартістю 5576 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_3 ставилось у провину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій.

Дії ОСОБА_3 у цій частині кваліфіковано за ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі т.в.о. начальника Волинської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України, наклавши на нього стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Посилається на те, що суддя безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Так, він своїми діями обрав спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушив вимоги ст.366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_3 вчинив також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_3 було повідомлено про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання він не з'явився, що не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Висновок судді про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст.471 МК України є вірною.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повній мірі при прийнятті рішення.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

В протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_3, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддя, розглядаючи справу, звернув на це увагу, як і на вимоги ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через «зелений коридор», особа звільняється від подання письмової митної декларації, і в своїй постанові при викладенні суті вчиненого правопорушення обґрунтовано про це зазначив.

Як встановлено в суді першої інстанції, що ОСОБА_3 працівники митниці не надали можливості заповнити декларацію.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, суддя першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню.

Ані суду першої інстанції, ані апеляційній інстанції, доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митними органами надано не було.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_3 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, які зводяться до оскарження встановленої процедури проходження громадянами митного контролю та вимог митного законодавства України, яке регулює вказані правовідносини.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о. начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк