Справа № 303/1486/19
Провадження №3/303/670/19
П О С Т А Н О В А

01 квітня 2019 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України ,

- за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 09 лютого 2019 року о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в місті Мукачеві по вулиці Героїв Ленінграда, керуючи транспортним засобом марки «Skoda fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив Правила дорожнього руху України, на законному вимогу працівника поліції предявити документи відмовився, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні правопорушник свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 09 лютого 2019 року рухався на своєму автомобілі «Skoda fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вулиці Героїв Ленінграда, в місті Мукачеві та був зупинений працівниками поліції, які стверджували що ним порушено правила дорожнього руху. Після чого, він почав зясовувати, яке саме порушення він допустив. Не погодившись з твердженнями працівників поліції, попросив забезпечити його правовим захистом, оскільки він не є юридично обізнаним. На вимогу працівників поліції він поїхав у відділення поліції, куди також прибув адвокат ОСОБА_2, який належним чином розяснив йому права та обовязки, в тому числі і порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Також, правопорушник ствердив, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 березня 2019 року постанова про адміністративне правопорушення ВР №259740 від 09 лютого 2019 року визнана протиправною та скасована, провадження закрито.

Таким чином, ОСОБА_1 просив закрити провадження щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку правопорушника, вивчивши надані суду матеріали слід прийти до наступного.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно з статтею 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено перелік обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням згідно статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, визнається, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Тобто, об'єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов'язків. Непокора законній вимозі або розпорядженню поліцейського повинна бути злісною, тобто відрізнятися агресивністю, умисністю, наполегливістю.

Слід зазначити, що відмова, повинна бути виражена в зухвалій формі, яка засвідчує явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (пункт 7 Постанови Верховного Суду України Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів від 26 червня 1992 р. № 8).

Відповідно до пунктів 5 та 6 частини 1 статті 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події та якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Права та обов'язки водія транспортного засобу визначені статтею 16 Закону України «Про дорожній рух». Зокрема, водій зобовязаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Правилами дорожнього руху теж не передбачено обовязку водія передавати поліцейському документи (підпункт «а» пункту 2.4). І не має значення для простої перевірки чи для вилучення.

Слід зазначити, що стаття 265-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення дійсно передбачає можливість тимчасового вилучення посвідчення водія у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що відмова або непредявлення документів на законну вимогу поліцейського з метою встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення не може тягнути за собою відповідальність за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, з оглянутому в судовому засіданні відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував надати відповідні документи, які встановлюють особу, в коректній формі просив розяснити йому, в чому полягає склад адміністративного правопорушення, яке він вчинив.

Також, з наданого суду відео вбачається, що після розяснення захисником належним чином правопорушнику прав та обовязків, визначених статтею 55,56,59,63 Конституції України та статтею 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 безперешкодно передав працівнику поліції документи на встановлення особи.

Наданою суду копією рішення Мукачівського міськрайонного суду від 19 березня 2019 року підтверджується, що постанова про адміністративне правопорушення ВР №259740 від 09 лютого 2019 року визнана протиправною та скасована.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, слід прийти до висновку про відсутність вини в діях ОСОБА_1 щодо інкримінованого йому правопорушення передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження про притягнення ОСОБА_1 щодо інкримінованого йому правопорушення передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст.185, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_3