Справа № 525/686/19
Провадження №3/525/325/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, ідентифікаційний номер суду не відомий

в с т а н о в и в :

09 травня 2019 року о 14 год. 10 хв. на 259 км автодороги Київ Харків Довжанський Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Scoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагують на світло, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Тобто, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Розгляд даної адміністративної справи було первинно призначено на 04.06.2019 року, про день і час розгляду справи повідомлена особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в дане судове засідання не з`явився. З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2019 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами даної адміністративної справи, фотокопії з даної справи та відеозапис отримав (а.с.14). 27.05.2019 року ОСОБА_2 подав письмове клопотання про зміну територіальної підсудності розгляду вищевказаної адміністративної справи, просив її розгляд провести у його відсутність, а в разі відмови в цьому клопотанні, просив відкласти розгляд справи, повідомивши його про день і час судового засідання; також даний громадянин вказав, що він своєї вини не визнає, оскільки протокол він підписав під тиском та під диктовку працівників поліції (а.с.16). Також, 29.05.2019 року до суду від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, яке приєднано до матеріалів справи (а.с.17).

Постановою судді Великобагачанського районного суду від 04.06.2019 року в задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 27.05.2019 року про зміну підсудності адміністративної справи №525/686/19 (за місцем обліку транспортного засобу, або за місцем проживання особи, яка притягується до відповідальності) відмовлено; вирішено клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 29.05.2019 року вважати передбаченим та таким, яке повинно бути вирішене за наслідками розгляду даної справи про адміністративне правопорушення; розгляд даної справи за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було відкладено в межах розумного строку на 09 год. 15 хв. 20.06.2019 року, вирішено повідомити про день і час розгляду справи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 як засобами телефонного зв`язку, так і засобами поштового зв`язку (а.с.а.с.22-23).

05.06.2019 року на адресу місця проживання ОСОБА_1 було направлено судову повістку, яка йому не була вручена «з інших причин», що підтверджується відстеженням відправлення поштової кореспонденції (а.с.26). Поряд з цим, ще 07.06.2019 року секретарем судових засідань Хоменком М.М. на телефонний номер, який був вказаний у заяві ОСОБА_1 від 27.05.2019 року було здійснено телефонний дзвінок та ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП призначено на 09 год. 15 хв. 20.06.2019 року; про це секретарем судових засідань сформована відповідна довідка (а.с.25). Тобто, ОСОБА_1 даним секретарем суду в телефонну режимі 07.06.2019 року сповіщений про день і час розгляду справи. В судове засідання 20.06.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи за період з 04.06.2019 року по 20.06.2019 року засобами електронного зв`язку не направляв, що підтверджується повідомленням заступника керівника апарату суду Зіненка Ю.В. від 20.06.2019 року (а.с.27).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 09 травня 2019 року серія ДПР18 № НОМЕР_2 (а.с.1), в якому викладені обставини вчиненого адміністративного правопорушення; вбачається, що водій ОСОБА_1 власноручно здійснив напис про те, що він 09.05.2019 року курив канабіс, що є наркотичним засобом, після чого керував своїм автомобілем та від проходження огляду в нарковідділі відмовляється; письмовими поясненнями громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі змісту яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, факту вживання наркотичної речовини канабісу він не заперечував (а.с.а.с.2-3), переглянутим в судовому засіданні CD диском із відеозаписом порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 цього числа підтвердив в присутності двох свідків про те, що зранку 09.05.2019 року він курив канабіс, потім через деякий час керував автомобілем ОСОБА_5 та був зупинений працівниками поліції та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.5).

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У Рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський Суд з прав людини нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно роз`яснень, що викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), при розгляді, зокрема, адміністративних справ даних категорій (зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП) суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ч.7 ст.121 КУпАП та п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім цього, у даному пункті визначається поняття механічного транспортного засобу. Так, у розумінні п.1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У примітці до ч.7 ст.121 КУпАП вказується, що під транспортними засобами, зокрема, у частинах 1-4 ст.130 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Також, пункт 2.9 а ПДР України прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками патрульної поліції вказується про те, що водій ОСОБА_1 09.05.2019 року допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України. Тобто, працівниками поліції його дії кваліфіковані як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, може мати підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного).

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Отже, аналіз положень п.2.5 та п.2.9 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозв`язку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в сукупності та взаємозв`язку з даними, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.05.2019 року, письмових поясненнях громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.05.2019 року та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, де вказані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 09.05.2019 року о 14 год. 10 хв. на 259 км автодороги Київ-Харків-Довжанський з участю водія ОСОБА_5 , д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку інспектор роти №1 БУПП в Полтавській області Тимошенко В.Г.) мав право за відповідних виявлених ним ознак наркотичного сп`яніння водія запропонувати йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак водій відмовився від проходження такого огляду в присутності двох свідків із застосування відеозапису.

Отже, виходячи з сукупності вищевикладеного та досліджених матеріалів справи в їх сукупності, водій ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, виходячи з сукупності досліджених матеріалів даної справи не може погодитися з доводами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які викладені в його клопотанні про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення від 29.05.2019 року, щодо здійснення погроз в його адресу зі сторони працівників патрульної поліції, оскільки ці посилання не вбачаються з переглянутого в судовому засіданні відеозапису (перегляд відеозапису судом було здійснено в межах того обсягу запису, який наявний на СД диску, що доданий до матеріалів (а.с.5). При цьому, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду не надавалися будь-які докази його звернень до відповідних органів з приводу перевірки протиправних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього та результати розгляду цих звернень. Тобто, ці посилання ОСОБА_1 є голослівними.

Також, не можна погодитися з посиланнями ОСОБА_1 у цьому клопотанні і на те, що працівники поліції в обмін на нібито визнання ним своєї вини у вчиненні даного правопорушення пообіцяли повернути йому транспортний засіб та дозволити їхати далі, оскільки з власноручно зробленого напису на звороті протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснив напис про те, що про заборону подальшого руху він ознайомлений, автомобіль знаходиться на парковому майданчику за адресою АЗС Маршал, 293 км а/д Київ-Харків (а.с.1 зворот). Тобто, будь-яких об`єктивних даних про те, що після складення адміністративного протоколу водій не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом з матеріалів справи не вбачається.

При перегляді СД диску з наявним на ньому відеозаписом встановлено, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 надав усні пояснення з приводу того, що зранку він курив канабіс, а потім їхав на автомобілі і був зупинений працівниками поліції; також він вказав, що відмовляється пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння; вбачається, що зовні ОСОБА_1 спокійний, пояснення давав на відеокамеру в присутності двох свідків, які знаходилися безпосередньо біля лівих водійських дверей патрульного автомобіля. Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надані докази про те, що свідки, які були присутні на місці під час складення протоколу про адміністративне правопорушення писали пояснення під диктовку працівників поліції, при цьому, в самих поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.05.2019 року вказується про те, що пояснення з їх слів записані вірно, ними прочитані, в чому вони і підписалися (а.с.а.с.2,3).

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), наявність обставини, що пом`якшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 384 грн. 20 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець