Справа № 727/660/19
Провадження № 3/727/253/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД №434471, від 12 січня 2019 року гр.. ОСОБА_1 12.01.2019 року о 02.31 год. в м. Чернівці по вул. Комарова 25 керував транспортним засобом «Мазда 6» д.н.з. RP81389 з явними ознаками алкогольного спяніння, водій відмовився від проходження тесту на стан спяніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДД та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив що вважає, що даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає сутності справи, та такий що складений з порушенням вимог діючого законодавства.

Та не заперечував факт того, що дійсно 12 січня 2019 року перебував в даному автомобілі, однак автомобілем в той час і незадового до того, коли підійшли працівники патрульної поліції не керував, автомобіль було припарковано на узбіччі.

Також пояснив що сидів на водійському сидінні і в цей момент підійшов працівник патрульної поліції та повідомив мене, що у мого автомобіля забруднений задній знак.

На дані твердження інспектора поліції відповів що таке може бути, оскільки на вулиці падає сніг, тому вийшов з автомобіля і очистив задній номерний знак, крім того інспектору поліції пояснив що лише сиджу в автомобілі та не здійснюю руху.

Однак, інспектор поліції на заперечення не реагував та безпідставно склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З наданого мені відео з боді-камер працівників патрульної поліції вбачається відсутність факту керування транспортним засобом.

З відео реєстратору інспектора поліції вбачається на 02:40 год. вбачається, що я вимагав від інспектора поліції пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», однак в цьому мені було відмовлено.

Крім того, з відеоматеріалу на 02:40 год. вбачається що я прошу надати мені захисника та розяснити мене мої права, однак в даному мені знову ж таки було відмовлено.

Більше того, із відео вбачається що ніяких ознак алкогольного спяніння у мене не має, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення (нечітка вимова, хитка хода). На відео чітко видно, що хода у мене чітка і я чітко та спокійно розмовляю з інспектором поліції.

Із пояснень свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які містяться в матеріалах адміністративної справи вбачається, що я відмовився від проходження огляду на стан спяніння, а не керував транспортним засобом. Дані свідки були надані в приміщенні ЧОНД.

Дані пояснення свідків написані не власноручно, а на заздалегідь заготовленому бланку інспектора поліції та особисто інспектором поліції.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП не знаходить свого підтвердження в дійсності, є незаконним та необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адмінправопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2ст. 6 Основного Закону України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 та 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає до з'ясування, зокрема те, чи було адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Вивчивши матеріали справи суд вважає що даний протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 434471 від 12 січня 2019 року складений з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 266 КУпАП, згідно якої «Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. (Постанова КМУ № 1103). З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.» (Наказу МВС та МОЗ № 1452/735)

Як видно із відеозаписів, які знаходяться в матеріалах справи, що перше спілкування інспекторів поліції з гр. ОСОБА_1 почалось о 02 год. 31 хв., а довідка про відмову від проходження медичної установи складена о 02 год. 40 хв., тобто через 9 хв., після початку спілкування що є явним грубим порушенням вимог вищезазначених нормативно правових актів.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП встановлено, що «Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.»

А тому медичний огляд гр. ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, який був проведений 12 січня 2019 року проведений з порушенням вимог чинного законодавства України є недійним, висновок медичного огляду не може бути належним та допустимим доказом по справі, а тому і протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 434471 не може бути визнаний як доказ вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як видно із матеріалів справи, у інспекторів поліції немає жодного доказу, наприклад такого як показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, на яких було б видно, що гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, або транспортний засіб перебував в русі, або хоча б був заведений і т.д. Навіть навпаки, інспектори поліції повідомлять про те, що в машині холодно, що вона навіть не прогріта, що також свідчить про те, автомобіль не рухався протягом досить тривалого часу.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, якою закріплено презумпцію невинуватості, встановлено, що «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що «Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.»

Отже, відсутність в справі належних та допустимих доказів, зокрема показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, на яких було зафіксовано той факт, що гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, унеможливлює визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як видно із матеріалів справи, відеозаписи, які були надані інспекторами поліції є порізаними, неповними, на них відсутнє безперервне спілкування з громадянином, а лише короткі фрагменти, на яких відображені лише незначні за часом відображення подій, які відбувались на момент оформлення даного адміністративного правопорушення.

Крім того, на вказаних відеозаписах відсутнє розяснення прав особи, передбачених Конституцією України, КУпАП тощо під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а враховуючи те, що інспектори поліції порізали відеозаписи на фрагменти, які вигідні для них, то ненадання фрагменту відеозапису, на якому б розяснювались права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчить про те, що вони ОСОБА_1 просто-на-просто не розяснялись.

Будь-які інші докази вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вище наведене, оцінивши наявні в справі докази, показання ОСОБА_1 та перевіривши доводи, суд дійшов щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП тлумачить на його користь.

Поліцією не надано достатніх належних та допустимих доказів винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не спростовано законної вимоги ОСОБА_1 про доставку його в медичний заклад для проведення повторного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Отже, оцінюючи в сукупності всі наявні в матеріалах справи докази та обставини, можна прийти до законного та обґрунтованого висновку про те, що процесуальні порушення, допущені інспекторами поліції повністю унеможливлюють визнання протоколу про адміністративне правопорушення, а факту встановлення алкогольного спяніння - належними та допустимими доказами по даній справі, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а тому в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 247 п. 1, 283-285, 287-290, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: Слободян Г.М.