ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 647/2296/19 Головуючий в І інстанції: Волошин В.В.
Провадження №33/819/426/19 Доповідач: Вейтас І.В.
Категорія: ст. 173-2 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Вейтас І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2, 185 КУпАП Бериславського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бериславського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст. 185 КУпАП, застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП, з урахуванням ст.36 КУпАП, у вигляді адміністративного арешту строком сім діб, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Відповідно до постанови судді ОСОБА_1 6 серпня 2019 року о 23 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , під час якого ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

31 серпня 2019 року о 13 годині 16 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно свого сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, під час якого ображав його грубою нецензурною лайкою, виганяв з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

31 серпня 2019 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно своєї тещі ОСОБА_4 , під час якого ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував спричинити тілесні ушкодення, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

01 вересня 2019 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно свого сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, під час якого ображав його грубою нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, плюнув у обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

31 серпня 2019 року близько 13 години 45 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 , вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, яка виразилася в тому, що він продовжував висловлюватися на адресу свого сина ОСОБА_5 нецензурною лайкою, на зауваження працівників поліції не реагував, вів себе обурено та агресивно, висловлювався на адресу працівників поліції грубою нецензурною лайкою, погрожував їм фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 10 вересня 2019 року на вказану постанову суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що постанова суду є такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права без з`ясування всіх обставин справи. Вказує, що в наданих суду письмових матеріалах відсутні об`єктивні та належні докази, які б вказували на вчинення ним домашнього насильства, що призвело або могло призвести до побоювання у потерпілих за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, що спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдати шкоди їх психічному здоров`ю.

Зазначає, що між ним та потерпілими ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відсутній родинний зв`язок та факт проживання однією родиною, вказані в постанові дії, що кваліфіковані судом першої інстанції, як адміністративні правопорушення, не є психологічним насильством, а свідчать про наявність обопільної сварки між ними на побутовому ґрунті.

Посилаючись на те, що суд першої інстанції відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, просить скасувати постанову та закрити провадження по справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До судового засідання ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, його захисник адвокат Матвієнко Н.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 6 серпня 2019 року о 23 годині 00 хвилин в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , під час якого ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

31 серпня 2019 року о 13 годині 16 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно свого сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, під час якого ображав його грубою нецензурною лайкою, виганяв з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

31 серпня 2019 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно своєї тещі ОСОБА_4 , під час якого ображав її грубою нецензурною лайкою, погрожував спричинити тілесні ушкодення, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

01 вересня 2019 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї відносно свого сина ОСОБА_3 , 2009 року народження, під час якого ображав його грубою нецензурною лайкою, принижував честь та гідність, плюнув у обличчя, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнє насильство психологічного характеру.

31 серпня 2019 року близько 13 години 45 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_3 , вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, яка виразилася в тому, що він продовжував висловлюватися на адресу свого сина ОСОБА_5 нецензурною лайкою, на зауваження працівників поліції не реагував, вів себе обурено та агресивно, висловлювався на адресу працівників поліції грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною їм розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні документи щодо родинного зв`язку між ним та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та проживання однією родиною є юридично безпідставними та не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В поясненнях даних ОСОБА_2 06.08.2019 року (а.с.3), 01.09.2019 року (а.с.9) в протоколах про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію та в поясненнях від 06.08.2019 року (а.с.4), від 01.09.2019 року (а.с.10), ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 її колишній співмешканець та батько її сина ОСОБА_7 .. ОСОБА_4 також у протоколі про прийняття заяви (а.с.15) та поясненнях (а.с.16) вказує, що ОСОБА_1 є її колишнім зятем.

ОСОБА_1 також не заперечує факт проживання з ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , в одному будинку. В апеляційній скарзі він вказує, що вони винаймають будинок АДРЕСА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки він та ОСОБА_2 не є подружжям, і він не записаний батьком ОСОБА_7 , то це виключає відповідальність ОСОБА_1 за ст. 173-2 КУпАП, є такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оскільки, відповідно п.5 ч.2 ст.3 вказаного Закону сфера його дії розповсюджується незалежно від факту спільного проживання на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, їхні батьки та діти.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається наявність конфліктної ситуації між колишніми співмешканцями, між ними склались неприязні відносини, існує триваючий конфлікт, мають місце постійні словесні обопільні сварки.

Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З протоколів про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2019 року серія АПР18 085644 (а.с.2), 01 вересня 2019 року серія АПР18 085636 (а.с.14) вбачається, що в ході складання протоколу можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , встановлена не була.

Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 , не зважаючи на виклик суду, до судового засідання не з`явилась. В листі на адресу суду вказала, що всі події, що мали місце 06.08.2019 року та 31.08.2019 року були нічим іншим як сварка на побутовому ґрунті. Вказує, що претензій до ОСОБА_1 не має.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено в діях вчинених ОСОБА_1 06 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_2 та 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 , вчинених 06 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_2 та 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 складу цього правопорушення, у зв`язку з чим постанова Бериславського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року у вказаній частині підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, вважаю, що судом першої інстанції правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 , вчинених 31 серпня 2019 року та 01 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2019 року серії АПР18 085633 слідує, що ОСОБА_1 31 серпня 2019 року близько 13-16 години за місцем свого мешкання вчинив домашнє насильство відносно свого малолітнього сина ОСОБА_7 , 2009 року народження, а саме : виражався в його адресу нецензурною лайкою, виганяв з дому (а.с.20).

З протоколу про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2019 року серії АПР18 085635 слідує, що ОСОБА_1 01 вересня 2019 року близько 11 години за місцем свого мешкання вчинив домашнє насильство відносно свого малолітнього сина ОСОБА_7 , 2009 року народження, а саме : виражався в його адресу нецензурною лайкою, принижував його честь та гідність, плюнув в обличчя (а.с.8).

Як слідує з рапорту зареєстрованому в інформаційній системі інформаційний портал Національної поліції України (журнал єдиного обліку) Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області 31.08.2019 року № 3989 , 31.08.2019 року о 13-13 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 31.08.2019 року о 13-13годині за адресою: АДРЕСА_3 , заявник - неповнолітній ОСОБА_7 , повідомив, що за місцем помешкання батько вигнав його з дому. (а.с.23).

З рапорту слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області Кирилюка В. слідує, що в ході проведення перевірки у рамках матеріалів ЄО № 3989 від 31.08.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно свого сина ОСОБА_7 , а саме: висловлювався в його адресу нецензурною лайкою, принижував його честь та гідність, погрожував. В результаті вказаних дій малолітній ОСОБА_7 зателефонував до поліції та повідомив про факт насильства відносно нього. В ході проведення перевірки на місці події ОСОБА_1 став погрожувати сину ОСОБА_7 фізичною розправою за те, що той викликав поліцію, на неодноразові заклики припинити протиправну поведінку не реагував. Після чого почав виражатись нецензурною лайкою в адресу поліцейських, шарпати за одяг, намагався спричинити їм тілесні ушкодження. Як захід примусу з метою припинення правопорушення до ОСОБА_1 було застосовано спецзасіб «Терен 4м» (а.с.22, 29).

Аналогічні пояснення вказані в рапорті старшого інспектора ЮП СП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області О.Теслі (а.с.21,28)

Згідно п.14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вказані обставини вчинення адміністративного правопорушення, той факт, що малолітній ОСОБА_7 , 2009 року народження, який проживає в одному будинку з матір`ю та ОСОБА_1 , якого вважає своїм батьком, сам звернувся на до правоохоронних органів (службу 102) з заявою про те, що батько вчиняє до нього домашнє насильство вигнав його з дому, висловлюється в його адресу нецензурною лайкою, підтверджує той факт, що вказане переживається малолітньою дитиною, як психологічне насильство, вчинене батьком відносно нього.

Оскільки такі обставини об`єктивно не передбачають присутність свідків та можливість фіксації вказаних протиправних дій, зокрема, враховуючи обґрунтовані побоювання зі сторони потерпілого, що такі дії можуть спровокувати кривдника до більш радикальних та непередбачуваних дій, які можуть становити небезпеку для його здоров`я та життя, суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, які б доводили факт вказаних винних дій ОСОБА_1 .

Зважаючи на наведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП 31 серпня 2019 року та 01 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 , а саме: вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, повністю доведена матеріалами справи.

Відповідальність за ст.185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Кваліфікуючою ознакою цього правопорушення визначається спосіб його вчинення злісність непокори, що є відмовою від виконання наполеглевих, неодноразово повторених вимог чи розпоряджень поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця під час виконання ними службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, яка засвідчує явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вчинення вказаних дій ОСОБА_1 підтверджується вказаними раніше рапортами слідчого СВ Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області Кирилюка В. (а.с.22, 29) та старшого інспектора ЮП СП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області О.Теслі (а.с.21,28).

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що провадження стосовно дій ОСОБА_1 , вчинених 06 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_2 та 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 2019 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, однак такі дії були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, постанова суду в частині призначення покарання за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, 31 серпня 2019 року, 01 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 , та ст.185 КУпАП підлягає зміні.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено санкції у виді накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб; статтею 185 КУпАП передбачено накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, враховується характер та кількість вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 , притягнутого до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, 185 КУпАП, стягнення в вигляді штрафу в дохід держави в межах санкції ст.185 КУпАП в розмірі п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням зазначеного, постанова Бериславського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, 31 серпня 2019 року, 01 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 , та ст.185 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення підлягає зміні в частині призначеного стягнення з призначенням ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, 185 КУпАП у виді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, 06 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_2 та 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутності в його діях, вчинених 06 серпня 2019 року, щодо ОСОБА_2 та 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, 31 серпня 2019 року, 01 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 , та ст.185 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення змінити в частині призначеного стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, 185 КУпАП із застосуванням статті 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

В іншій частині постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 04 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Вейтас