КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/499/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Коробенко С.В.
Категорія: ст. 471 МК України Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ЖукО.В., розглянувши 15 березня 2019 року апеляційну скаргу захисника Кашина В.А. на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_3/ОСОБА_3/, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку Німеччини, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 471 Митного Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною в порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 471 Митного Кодексу України/ далі - МК України/, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп., що підлягає сплаті на користь держави України з конфіскацією в дохід держави безпосереднього предмету порушення митних правил, згідно з описом предметів до протоколу про порушення митних правил № 0515/10000/18 від 13 серпня 2018 року, а саме: купюри номіналом 500 Євро у кількості 4 шт. та купюра номіналом 50 Євро у кількості 1 шт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Відповідно до постанови судді, 13.08.2016, о 12 год. 30 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» /Жуляни/, громадянка ОСОБА_3, яка прилетіла до України з м. Меммінгена рейсом W6 7306 літаком авіакомпанії «Wizzair» своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор». Після перетину пасажиркою «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» уОСОБА_3 була виявлена готівка в розмірі 12050 /дванадцять тисяч п'ятдесят/ євро.За протоколом вилучено 2050 /дві тисячі п'ятдесят/ євро, решту грошових коштів, що еквівалентні 10 000 євро пропущено пасажирці.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України ОСОБА_3 /ОСОБА_3/, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, передбаченому відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління Національного банку України /далі - НБУ/ № 148 від 27.05.2008 зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ № 312 від 25.07.2012, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі захисник Кашин В.А. просить постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 12.10.2018 відносно ОСОБА_3 скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України. Крім того, захисник просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважною. Поновити процесуальний строк у зв'язку з тим, що про розгляд справи, призначеної на 12.10.2018 ОСОБА_3 належним чином повідомлена не була, та відповідно їй не було відомо про прийняте судом рішення, яке направлено не було.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт вказує на прийняття судового рішення на підставі неналежних доказів та відповідно допущеного порушення права ОСОБА_3 на захист.

Так, протокол про адміністративне правопорушення № 0515/10000/18 від 13.08.2018, який є не тільки джерелом доказів, а й актом обвинувачення у вчиненні інкримінованого ОСОБА_3 правопорушення, не відповідає вимогам ст. 494, ст. 495 МК України в частині вказівки місця реєстрації його підзахисної. Зазначена в протоколі адреса місця реєстрації ОСОБА_3 є невірною та суперечливою, що вказує на неможливість прийняття такого доказу до уваги з причин недопустимості.

Однак суд не звернув належної уваги на порушення уповноважених осіб відділу митного оформлення № 3 митного посту «Аеропорт «Київ» Київської міської митниці ДФС, чим порушив право ОСОБА_3 на захист.

Крім того, вилучення в ОСОБА_3 коштів ставить її та сина в скрутне матеріальне становище, так як кошти вона везла йому на лікування колінного суглобу. Однак суд першої інстанції, накладаючи стягнення не врахував у повній мірі той факт, що конфіскація вилученої у ОСОБА_3 валюти покладає на неї «індивідуальний надмірний тягар».

Заслухавши пояснення представника митниці Панькіна Д.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При цьому, строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи відомостей про належне повідомлення ОСОБА_3 про день та час судового засідання, розгляд справи відносно неї проведено без її участі, копія постанови суду протягом трьох днів з моменту її прийняття направлена не була.

Відповідно до ст. 489, ст. 527 МК України, ст. 283 КУпАП посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За результатами розгляду справи суд / суддя/ виносить постанову. Постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Вказаних вимог закону щодо повного з'ясування обставин справи, винесення законного і обґрунтованого рішення в справі судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за порушення митних правил дотримано.

Доводи апелянта про допущене порушення співробітниками митниці вимог ст.ст. 494, 495 МК України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 в частині зазначення невірної адреси місця реєстрації останньої вважаю необґрунтованими. Так, згідно протоколу про порушення митних правил № 0515/10000/18 від 13.08.2018, ОСОБА_3 була ознайомлена з даними, які в ньому зазначені, в тому числі й місця реєстрації. Проте будь-яких заперечень щодо записаних як обставин справи, так і анкетних даних, ОСОБА_3 не зазначила, засвідчивши їх правильність власноручним підписом на кожній сторінці протоколу /а.с. 1-5/.

Твердження апелянта про розгляд справи судом першої інстанції у відсутність ОСОБА_3, що є безумовною підставою для скасування судового рішення, та як наслідок, визнання його незаконним, вважаю передчасним. Судом апеляційної інстанції поновлено право ОСОБА_3 та її захисника бути присутнім в судовому засіданні та мати можливість захищатись від пред'явленого їй правопорушення. Однак, під час апеляційного розгляду апелянт жодного разу в судові засідання, призначені на 10 січня, 12 лютого та 15 березня 2019 року не з'явився, повідомивши суд про свою зайнятість в іншому процесі та просив розглядати справу у його відсутність, надавши суду письмові клопотання /а.с. 59, 65, 69/.

З огляду на те, що апелянтом не заперечувався встановлений судом першої інстанції факт переміщення 13.08.2016, о 12 год. 30 хв. під час проходження митного контролю ОСОБА_3, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, без такого декларування, тобто вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, вважаю доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого їй правопорушення, необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що конфіскована у ОСОБА_3 валюта в розмірі 2050 /дві тисячі п'ятдесят/ євро має для неї «індивідуальний надмірний тягар» вважаю такими, що не знайшли свого підтвердженні під час апеляційного розгляду. Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить доказів законного походження валюти, яку перевозила ОСОБА_3, а долучені до апеляційної скарги копії документів жодним чином не підтверджують покладення на неї «індивідуального надмірного тягара».

Приймаючи до уваги викладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника Кашина В.А. в інтересах ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 529 Митного кодексу України та ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Кашину В.А. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Кашина В.А. в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст. 471 МК України - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук