ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Бондаренко М.Є, Чоботаренко Т.І.

особа, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Усікова О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Усікова О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 07 серпня 2019 року о 02 годині 05 хвилин в місті Первомайськ, Миколаївської області, по вулиці Вознесенській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «PEUGEOT PARTNER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810, AREF 0930, тест №1037, результат якого склав 1,85 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Усіков О.В. який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з' ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Так, судом в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянуто справу без участі особи, яку притягнуто до адміністративні відповідальності, чим суд позбавив його права надати суду пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися допомогою захисника. ОСОБА_1 повідомлення про час та місце розгляду справи не отримував, а отримав лише оскаржувану постанову, звідки і дізнався про те, що його справа розглядалася. Вказане призвело до неправильного розгляду справи по суті.

Зазначає, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння у зв`язку з чим він вважається недійсним. Так, водію ОСОБА_1 надали для проходження медичного огляду на місці прилад Dгаgсг з розпечатаною трубкою, при ньому трубку не розпаковували. Не погодившись з цими діями та результатами проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці, водій ОСОБА_1 виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Проте поліцейські, в порушення вимог законодавства, відмовили ОСОБА_1 у наданні направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Дані факти можуть підтвердити свідки, зазначені в протоколі, а також свідок ОСОБА_2 , який був пасажиром водія ОСОБА_1 .

Крім того, водія ОСОБА_1 не відсторонили від керування, що викликає сумніви у законності дій поліцейського при оформлення матеріалів.

Стверджує, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих суду матеріалів, оскільки в них не зазначено що дані особи були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Так, в поясненнях зазначено, що свідки були лише очевидцями складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зауважує, що при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення та у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надав особисті пояснення, суд першої інстанції не звернув увагу на недотримання працівниками поліції зазначених вимог закону та Інструкції щодо порядку огляду водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Усікова О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 031114 від 07.08.2019 року, 07 серпня 2019 року о 02 годині 05 хвилин в місті Первомайськ, Миколаївської області, по вулиці Вознесенській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «PEUGEOT PARTNER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810, AREF 0930, тест №1037, результат якого склав 1,85 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху. З показами приладу водій погодився, про що свідчить його підпис на роздруківкці результатів тесту приладу «Драгер». В протоколі ОСОБА_1 зауважень та пояснень в протоколі не виклав, з протоколом і порушенням погодився.

Крім того, зміст протоколу узгоджується з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 згідно яких, 07.08.2019 року вони були запрошені у якості свідків для проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 . За результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, показання приладу становили 1,85 ‰, водій ОСОБА_1 факт вживання спиртних напоїв не заперечував, в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння їхати відмовився, факт керування транспортним засобом не заперечував.

Та роздруківкою приладу «Драгер» 6810, AREF 0930, тест №1037, результат якого склав 1,85 ‰. з власноручним підписом ОСОБА_1 , яким засвідчено його згоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків, відсутні, оскільки ці пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо доводів апелянта про те що, вказані свідки не можуть підтвердити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , слід зазначити, що данні свідки були запрошені для проведення огляду на стан сп`яніння та у письмових поясненнях вказаних осіб фактично зафіксована результат огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, що не заперечує і сам апелянт, а тому жодних інших фактів ніж проходження водієм ОСОБА_1 . огляду на стан сп`яніння наявні пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не містять та не підтверджують.

Відсутність в матеріалах справи доказів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не є безумовною підставою для скасування постанови, адже зазначена обставина не вказує на відсутність в діях особи, складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як на те посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що справу розглянуто за відсутності є неприйнятними, так судом апеляційної інстанції поновлено право апелянта ОСОБА_1 на захист, а тому постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Апеляційний суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_6 щодо порушення працівниками поліції порядку огляду водія ОСОБА_7 на стан сп`яніння.

Посилання апелянта та показання свідка ОСОБА_6 про порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння та те, що працівники патрульної поліції відмовили ОСОБА_1 у наданні направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, є неспроможними та спростовуються пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, погодився, факт вживання спиртних напоїв не заперечував, в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння їхати відмовився.

Зі скаргами на не правомірні дії працівників патрульної поліції водій ОСОБА_1 не звертався, в протоколі своїх зауважень щодо обставин проходження огляду на стан сп`яніння не зазначив.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Усікова О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 вересня 2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.