Справа № 561/282/19
ПОСТАНОВА

іменем України

18 квітня 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Дідика А. В., при секретарі судового засідання Расевич Г. І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 05 березня 1993 р. н., громадянина України, непрацюючий, одружений, зареєстрованого та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 31 березня 2019 року близько 20 год. 25 хв. в смт Зарічне по вул. Грушевського, Зарічненського району Рівненської області керував мотоциклом "Вайпер" ZS 125J д.н.з., ВК 4297АА з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, де зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дані дії ОСОБА_1, органами поліції були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з'явився, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що у дату та час вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення у смт Зарічне по вул. Грушевського керував мотоциклом марки "Вайпер" ZS 125J д.н.з., ВК 4297АА без шолома, коли був зупинений поліцейськими, які запропонували йому пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер", але він відмовився від огляду на місці зупинки, але наполягав на освідченні у медичному закладі. Поліцейські не забезпечили його доставку до медичного закладу. З цих підстав вважає, що притягнутий до відповідальності незаконно. Просив закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 331428, складеним 31 березня 2019 року об 20 год. 40 хв.;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які засвідчили, що водій ОСОБА_1, знаходився з явними ознаками алкогольного сп'яніння, у їх присутності складено протокол про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також що він відмовився від освідчення на такий стан, як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно якого 31 березня 2019 року об 20 год. 40 хв. ОСОБА_1, направлявся на огляд до медичного закладу поліцейським ОСОБА_4, але відмовився від такого огляду у присутності двох свідків;

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, який міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився прпойти освідчення на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі у присутності двох свідків.

За змістом ст. 151 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про бажання пройти освідчення на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі та незабезпечнння такого права поліцейськими оцінюється судом як спосіб захисту правопорушника з метою уникнення притягення до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене та досліджені докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу, заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах санкції за цією статтею у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Керуючись ст.ст. 33, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя А. В. Дідик