Справа № 757/2281/19-п Головуючий у суді І інстанції Білоцерківець О.А.
Провадження № 33/824/1504/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 29.12.2018 року о 05 годині 18 хвилин в м. Києві на бул. Л. Українки, 28, керував автомобілем марки «Фольцваген», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», чимпорушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Печерськрого районного суду м. Києва від 22.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року, а провадження по цій справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є невмотивованою та постановленою з порушенням вимог ст. 245 КУпАП. Так, апелянт зазначає, що самі обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №184375 не відповідають дійсним обставинам, його письмовим поясненням та поданим до суду доказам. Апелянт вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на пояснення, фактично не було заслухано його та осіб, виклик яких він заявив до суду, та не було досліджено подані ним докази, не досліджено клопотання від 21.02.2019 року та не вирішено його по суті. На думку ОСОБА_2, вказані обставини позбавили його права на надання доказів та неупередженість судового розгляду справи. Апелянт вважає запис з нагрудних камер поліцейських неналежним доказом, оскільки він не є повним, на ньому зафіксовано окремі фрагменти, зокрема, лише застосування газоаналізатора «Alkotest 6820», і з нього не можливо зробити висновок про весь хід подій. Зокрема, це стосується заперечень, зазначених у протоколі, які мають суттєве значення для об'єктивного вирішення справи, в яких вказано, що починаючи з 04 години 25 хвилин до вказаного в протоколі часу - 05 годин 18 хвилин, транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 не рухався та жодна особа ним не керувала, а до часу його зупинки автомобілем управляв громадяни ОСОБА_5, що підтверджується відповіддю заступника начальника управління патрульної поліції м. Києва. Окрім того, поза увагою суду залишилися протиріччя щодо особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не до уваги протиріччя щодо часу події та складання протоколу про адміністративне правопорушення, апелянту не були оголошені його права та порядок застосування спеціального технічного засобу «Alkotest 6820», право на проходження медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, та інспекторами не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку засобу вимірювання. ОСОБА_2 вказує, що ним висловлювалися заперечення щодо результатів. Також, на переконання апелянта, результати «Alkotest 6820» спотворені, оскільки перед його проходженням він їв ментолову цукерку, що є порушенням вимог Інструкції із експлуатації прибору Alkotest, а сам газоаналізатор «Alkotest 6820» ARHK 0514, за допомогою якого було проведено огляд, не є належним приладом, оскільки не входить до Переліку, встановленому постановою від 03.12.2018 року Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/19262/18 та постановою від 07.05.2018 року Києво-Сятошинського районного суду Київської області у справі №369/4252/18, та у роздруківці з приладу та погодними умовами в той день містяться розбіжності. ОСОБА_2 зазначає, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом. А, отже він ним не керував, та в протоколі не вказано ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який підтримав вказані в апеляційній скарзі доводи в повному обсязі, заслухавши свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об'єктивний розгляд справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що вжив м'ятну цукерку, через що прилад «Драгер» показав 1,10 % алкоголю. Окрім нього, в автомобілі було ще дві особи та він був в такому емоційному стані, що не сказав працівникам поліції, що не керував транспортним засобом. Він не висловлював незгоди з показниками приладу, оскільки не очікував, що він покаже такий рівень алкоголю. Зазначив, що він звертався до Національної поліції, оскільки поліцейський ОСОБА_6, на його думку, був не уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення, однак, дане твердження є його припущенням, так як він не може надати на підтвердження вказаних обставин жодних доказів. Після проведення службової перевірки в діях працівників поліції порушень виявлено не було, про що йому направили відповідь. Дії працівників поліції в судовому порядку він не оскаржував.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який є братом дружини правопорушника, показав, що 29.12.2018 року він приїхав до Києва. Його зустрів ОСОБА_2 і саме ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля та вони поїхали до ОСОБА_2 додому. Було близько 03 годин 30 хвилин. По дорозі їх зупинили поліцейські. ОСОБА_2 запитав, чи є в нього посвідчення водія, однак, воно було в багажнику. Приїхало 3-4 екіпажі поліції. Він говорив їм, що за кермом був він, а не ОСОБА_2, щоб йому провели експертизу. Десь через 30 хвилин ОСОБА_2 почав дихати в трубку, однак, свідок просив, щоб освідували його. Після цього, він сів за кермо й вони поїхали. Коли відбувалися події, описані в протоколі, він був у автомобілі, на вулицю не виходив.

Відповідно до тесту на алкоголь до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №184375, приладом Drager Alcotest 6820 у ОСОБА_2 було встановлено результат 1.10 % /а. с. 2/.

У правопорушника були тимчасово вилучені документи на право керування транспортними засобами та надано тимчасовий дозвіл /а. с. 1/.

Вказані обставини підтверджуються і наявними матеріалами відеофіксації зупинки ОСОБА_2, який жодного разу не вказав, що він не керував транспортним засобом та не висловлював незгоду з результатами огляду, пройти медичний огляд в закладі охорони здоров'я не просив.

Що стосується посилання апелянта на те, що пристрій, на якому проводився огляд на стан сп'яніння був не сертифікованим та в діях працівників поліції вбачається порушення вимог чинного законодавства, то з цього приводу слід зазначити, що відповідно до відповіді заступника начальника Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Євдокимова Д.А. від 05.02.2019 року, під час проведення службової перевірки у межах компетенції відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП, неправомірних дій з боку працівників УПП у м. Києві ДПП, виявлено не було /а. с. 17-19/.

Слід зазначити, що в разі сумніву у ОСОБА_2 щодо сертифікації приладу Drager, він мав право звернутися до працівника поліції з вимогою про надання відповідних документів.

Окрім того, відповідно до розстановки сил та засобів УПП 28.12.2018 року в нічну зміну у складі авто патруля «Рубін-№0605» заступив рядовий поліції ОСОБА_8 та рядовий поліції ОСОБА_9, які здійснювали патрулювання визначеної території Печерського району міста Києва /а. с. 17/. Тобто, обоє поліцейських в силу своїх повноважень та прав, відповідно до Закону України «Про національну поліцію», були уповноважені на складання протококу про адміністративне правопорушення.

Що стосується посилання апелянта на відсутність в протоколі серії БД №184375 перерахунку ознак алкогольного сп'яніння, то, оскільки стан такого сп'яніння було встановлено за допомогою технічного приладу, наявність вказаних ознак не обов'язкова.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_5, оскільки вони не узгоджуються з іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та останній перебуває в родинних стосунках із ОСОБА_2

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі не вбачається, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон