Справа № 355/1201/19 Головуючий у суді І інстанції Литвиненко О.Л.
Провадження № 33/824/4237/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

01 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 12.09.2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 05.08.2019 року о 20 годині 44 хвилинипо вул. Шевченка в с. Семенівка Баришівського району Київської області керував автомобілем ВАЗ 21112, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» зі згоди водія в установленому порядку в присутності двох свідків. Факт перебування правопорушника у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком результатів тесту «Drager» ALCOTEST 6820, тест № 496 від 05.08.2019 року.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 12.09.2019 року ОСОБА_1 визнановинним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративний штраф в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп.

На вказану постанову ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Баришівського районного суду Київської області від 12.09.2019 року, яке мотивовано тим, що до 30.09.2019 року він перебував у лікарні і про існування постанови щодо нього дізнався тільки 04.10.2019 року

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 12.09.2019 року, а апеляційна скарга була направлена засобами поштового зв`язку до суду 24.10.2019 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку SMS, 30.08.2019 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього відбудеться 12.09.2019 року о 08 годині 50 хвилин. Вказане повідомлення було успішно доставлено/а. с.25/ на номер, вказаний ОСОБА_1 в заявці на отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення /а. с. 20/.

ОСОБА_1 починаючи з 30.08.2019 року було відомо, на коли призначено розгляд справи щодо нього, однак, навіть враховуючи його перебування в лікарні з 11.09.2019 року по 30.09.2019 року, жодних клопотань про відкладення справи до суду він не подавав.

Тобто, ОСОБА_1 було відомо, про наявність справи про адміністративне правопорушення щодо нього, однак, результами її розгляду, він не цікавався.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 04.10.2019 року, а апеляційна скарга подана 24.10.2019 року, тобто, строк на апеляційне оскарження пропущено.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження та не наведено аргументів його поновлення, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Таким чином, об`єктивних обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, апелянтом наведено не було, а тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Баришівського районного суду Київської області від 12.09.2019 року, а апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Суддя О.М. Капічон