ун. № 759/3876/19
пр. № 3/759/2045/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за статтею 183-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27.02.2019 в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2019, складеного державним виконавцем Світошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Панасюком І.Л., зазначено, що ОСОБА_1 не у повному обсязі сплачує аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за шість місяців за період з 02.08.2012 по 01.02.2019 з дня пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання та складає 149478 грн. 50 коп. на користь ОСОБА_4

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих суду матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2019 року, виконавчим листом від № 2/2608/6757/12, постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2014 року, розрахунку заборгованості по аліментам та інших матеріалів справи вбачається, що несплата аліментів ОСОБА_1 в результаті якої утворилася заборгованість, що перевищує сукупний розмір платежів за шість місяців, мала місце з 02.08.2012 по 01.02.2019.

Однак, адміністративна відповідальність за несплату аліментів встановлена Законом України № 2234-VIII від 07.12.2017 та статтею 183-1 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, набрала чинність 06 лютого 2018 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно із вимогами статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У даному випадку положення статті 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, і ця стаття кодексу набрала чинності 06 лютого 2018 року, а тому діяння, яке мало місце в період з 02.08.2012 до 06 лютого 2018 року, не може бути кваліфіковано за статтею 183-1 КУпАП (на той період Закон не встановлював такої відповідальності).

Таким чином, в протоколі не зазначений вірний період часу несплати аліментів та суми заборгованості саме за цей період.

Враховуючи наведене, суд не має реальної можливості дати оцінку доказам, які оформленні неналежним чином, щодо обставин справи, які є істотними для вирішення питання, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та впливають на визначення правильної кваліфікації його дій.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу старшому державному виконавцю Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Панасюку І.Л. - для належного оформлення і виконання вищевказаних вимог суду.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 23 грудня 2005 року № 14).

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 256, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення направити до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - для належного оформлення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін