Справа № 360/148/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року смт.Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Гумбатов В.А., за участі прокурора Казбанової Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1726 КУпАП, яка надійшла з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Новоайдар Новоайдарського району Луганської області, громадянки України, працюючої на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області, яка зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з наказом ГУ ДФС у Київській області від 01.03.2016 №64-о ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб зазначеного Головного управління.

Відповідно до наказу ГУ Міндоходів у Київській області від 30.12.2013 №432-«о» ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання інспектор податкової та митної справи І рангу.

Відповідно до п.341.1 ст.341 Податкового кодексу України, служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоровя, освітнім рівнем та віком громадян України, що повязана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.342.1 ст.342 Податкового кодексу України, посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Відповідно до п.342.4 ст.342 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну службу» посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обовязками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього закону.

Згідно з абз.3 п.2 ч.2 ст.6 Закону України «Про державну службу» посада головного державного ревізора-інспектора відноситься до посад державної служби категорії «В».

Отже, ОСОБА_1, будучи головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУДФС у Київській області, є державним службовцем категорії «В».

10 вересня 2012 року, ОСОБА_2 прийняла присягу державного службовця.

Зі вступом на посаду державної служби ОСОБА_2 письмово попереджена про відповідальність за вчинення корупційних або повязаних із корупцією правопорушень.

Отже, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, була належним чином попереджена про встановлені Законом обмеження.

Відповідно до ч.5 ст.32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом.

Згідно з підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону субєктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1, будучи державним службовцем, є субєктом, на якого поширюється дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією

Відповідно до абзацу 14 ч.1 ст.1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п.2, п.4 і п.5 ч.1 ст.3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст.1726 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», п. 2, ч.1 ст.3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1, декларацію за 2017 рік мала подати в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2018 до 00 год. 00 хв. 01.04.2018.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.1726 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас субєкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи із диспозиції ч.1 ст. 1726 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядуванняє адміністративним правопорушенням, повязаним з корупцією, що вчиняється субєктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-1 Кримінального кодексу України, субєкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає деклараціюі бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Перевіркою встановлено, що електронний цифровий підпис, для подачі електронної декларації за 2017 рік ОСОБА_1 отримала лише 27.06.2018 в акредитованому центрі сертифікації ключів АЦСК ДФС України, тобто вже після завершення відведеного законодавством терміну (з 01.01.2018 до 01.04.2018) на подачу електронних декларацій за 2017 рік.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua) щорічну декларацію за 2017 рік ОСОБА_1, подала лише 27.06.2018 о 16 годині 07 хвилин, тобто не своєчасно без поважних причин.

Також встановлено, що ОСОБА_1 лише 27.06.2018 о 15:03 розпочала дії в реєстрі щодо подачі щорічної декларації, які о 16:07 закінчила, натиснувши кнопку «подати документ» та о 16 год. 08 хв. подання документу підтверджено ЕЦП, тобто декларацію успішно подано.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Київській області, маючи спеціальне звання - інспектора податкової та митної справи І рангу, будучи державним службовцем категорії «В», являючись субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією, згідно з пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.1726 КУпАП.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину визнала, пояснивши, що вона дійсно несвоєчасно подала електронну декларацію за 2017 рік тому, що перебувала у відпустці по догляду за дитиною і не була в повній мірі обізнана із строками подання електронної декларації.

Вислухавши думку прокурора Казбанової Т.В., яка просила призначити покарання передбачене санкцією ч.1 ст.1726 КУпАП, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка визнала, що вона невчасно подала електронну декларацію тому, що перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Суд вважає за можливе, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і субєктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин, а саме про те, що ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку, а також те, ще вказані дії не відповідали тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії субєктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна, вчинила адміністративне правопорушення вперше.

Згідно ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, провадження у справі закрити.

Керуючись ст.22, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1726 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_3