КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1607/2019 Суддя у І-й інст.: Батюк В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбаченого ч 1 ст. 172-6 КУпАП, і її піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_2, обіймаючи з 04.11.2016 по 31.05.2017 посаду заступника начальника відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, будучи державним службовцем категорії «Б», маючи спеціальне звання - інспектора податкової та митної справи І рангу, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупціїї», в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року скасувати та закрити провадження по справі щодо неї у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказує на відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не мала умислу на несвоєчасне подання декларації.

Зазначає й про сплив строків для накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, що не враховано судом 1-ї інстанції, а тому прийнято необґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та захисника Курячого О.П., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.1, пп. "а" і "в" п. 2, п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

До вказаних осіб належить і ОСОБА_2, яка несвоєчасно подала без поважних причин декларацію після її звільнення як особи, уповноваженої на виконання функцій держави і її дії містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, то воно накладене в межах строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП з урахуванням положень про те, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 з 04.11.2016 по 31.05.2017 обіймала посаду заступника начальника відділу адміністрування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, перед звільненням з якої 29.05.2017 подала декларацію за період з 01 січня по 30 квітня 2017 року (а.с. 15, 73-78), тобто належним чином виконала вимоги антикорупційного законодавства.

Водночас ОСОБА_2, будучи зобов`язаною також подати декларацію за весь період з 01 січня по 31 грудня 2017 року, як суб`єкт декларування, порушила відведений для цього термін по 31.03.2018 включно, і на 1 день пізніше - 01 квітня 2018 року подала декларацію.

Ці обставини під час розгляду даної адміністративної справи в суді 1-ї інстанції в достатній мірі враховані не були, зокрема те, що ОСОБА_2 вже подала декларацію за відпрацьований період з 01.01. по 30.04.2017; що дане правопорушення стало наслідком надмірної завантаженості ОСОБА_2 на новій роботі; що згадавши про свій обов`язок, вона одразу, після спливу менше доби з останнього дня подачі декларації, подала її, і матеріали справи не місять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у неї умислу на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь-якого корупційного інтересу.

Апеляційний суд також враховує, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_2 розкаялась у своєму вчинку і не дивлячись на несвоєчасність, подала декларацію, щойно зібрала всі необхідні для цього відомості, що свідчить про її бажання виправити свій проступок.

Отже те, що ОСОБА_2 вперше вчинила дії, за які передбачена адміністративна відповідальність, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, пропустила лише неповний день після закінчення строку для подачі декларації, значно зменшує ступінь її відповідальності.

Оцінюючи в сукупності подію, наслідки та ставлення ОСОБА_2 до своїх дій, дані, які характеризують особу, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, наявні також усі підстави визнати ці дії малозначними у відповідності до ст. 22 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку про можливість на підставі ст. 284 КУпАП скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року та постановити нове рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити та звільнити її від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нею та іншими особами нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2019 року щодо ОСОБА_2за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП - скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко