Справа№ 759/7771/19 Головуючий у 1 інстанції Дячук С.І.
Провадження № 33/824/2605/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 212-14 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , прожива ючу АДРЕСА_2 , -

звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-14 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням, а справу щодо неї закрито.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 18 квітня 2019 року близько 15 години перебуваючи на платформі станції метро «Академмістечко» у м. Києві (комунальна власність), розміщувала агітаційні матеріали політичного характеру у невстановленому для цього місці, порушивши тим самим правила розміщення агітаційних матеріалів чи політичної реклами, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-14 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року скасувати в повному обсязі та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 212-14 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про вибори Президента України» № 474-XIV від 05 березня 1999 року, розмежовує «розповсюдження» та «розміщення» агітаційних матеріалів та визнає їх як окремі форми передвиборної агітації. За фактичними обставинами справи мало місце саме розповсюдження інформації, а не розміщення політичної реклами. Таким чином, на думку апелянта, її дії взагалі не можуть підпадати під ст. 212-14 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення встановленого порядку розміщення агітаційних матеріалів.

Апелянт вважає, що роздача листівок серед пасажирів на платформі станції метро жодним чином не порушило ні Правил користування метрополітеном, ні будь-яких інших нормативно-правових актів, що регулюють порядок користування транспортом, громадський порядок тощо. Всі її дії відповідали чинному законодавству України, жодних норм вона не порушувала й, як результат, відсутні будь-які підстави для притягнення її до будь-якої юридичної відповідальності.

Крім того, в порушення ст. 268 КУпАП місцевий суд розглянув справу до моменту настання часу, на який її було призначено, а тому, посилання суду щодо неприбуття особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, а також щодо неповідомлення причин неявки до суду - є безпідставними та необґрунтованими

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Скуратівського С.І., котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції цих вимог Закону належним чином не дотримано.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 212-14 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення встановленого законом порядку розміщення агітаційних матеріалів чи політичної реклами або розміщення їх у заборонених законом місцях.

В даному випадку службовою особою, яка склала протокол та у постанові суду першої інстанції вказано на дві кваліфікуючі ознаки, а саме, розповсюдження ОСОБА_1 агітаційних матеріалів та їх розміщення в забороненому законом місці.

Зазначене нічим не конкретизовано та не обґрунтовано нормою закону, яку своїми діями порушила ОСОБА_1 з урахуванням того, що ст. 212-14 КУпАП є бланкетною нормою, коли обов`язковим є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку розміщення агітаційних матеріалів.

Тобто, посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим.

Разом з тим, будь-яких законодавчих чи підзаконних актів, порушених діями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції не наведено.

Окрім того, суд першої інстанції притягнув ОСОБА_1 за розміщення агітаційних матеріалів політичного характеру у невстановленому для цього місці, тоді коли в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 розповсюджувала агітаційні матеріали у забороненому законом місці.

Проте, Закон України «Про вибори Президента України» розмежовує поняття «розповсюдження» та «розміщення» агітаційних матеріалів.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції не надав жодної оцінки, а тому, на думку апеляційного суду, зробив поспішний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 порушень ч. 1 ст. 212-14 КУпАП, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням нової постанови апеляційним судом, якою провадження по справі щодо останньої має бути закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-14 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись, ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-14 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням, а справу щодо неї закрито - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-14 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай