Справа № 357/8323/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2019 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дільничного офіцера поліції ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 29.07.2019 серії ГР № 200922 працівниками Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зазначено, що 12.07.2019 о 23.10 год. ОСОБА_1 , щодо якого встановлено адміністративний нагляд на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 15.08.2018, в порушення встановленого зазначеною ухвалою обмеження щодо заборони залишати своє місце проживання із 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку кожної доби, на момент перевірки був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив встановлене йому ухвалою обмеження адміністративного нагляду, у зв`язку з чим останній підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що на час перевірки перебував за місцем проживання і до нього ніхто з працівників поліції з перевіркою не приходив.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши протокол та дослідивши додані документи, приходить до наступних висновків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.07.2019 серії ГР № 200922 дільничним офіцером поліції Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, складений протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

До вказаного протоколу доданий рапорт працівника поліції про порушення з боку ОСОБА_1 , яке згідно з рапорту мало місце 12.07.2019 о 23.10год. обмеження щодо заборони залишати своє місце проживання із 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку кожної доби, яке встановлено ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.08.2018.

Крім цього надана ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 15.08.2018 про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду з певними обмеженнями, а також копія довідки про звільнення ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 зазначив, що в Білоцерківському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває на обліку ОСОБА_1 , якому встановлений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15.08.2018 адміністративний нагляд, з певними обмеженнями. Так 12.07.2019 о 23.10 год. при перевірці останнього за місцем його проживання, ОСОБА_1 не було дома, чим встановлено порушення щодо заборони залишати своє місце проживання із 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку кожної доби. Інших письмових, речових доказів на підтвердження своїх показань свідок ОСОБА_2 не надав, а також пояснення ОСОБА_1 іншими доказами не спростував.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 КУпАП порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлений такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) не реєстрація в органі Національної поліції, тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховую, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтвердили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликає сумніві у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. N 23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.98 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За наслідками встановлених недоліків у судді немає можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану справу, суддя надаючи оцінку відомостям, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.07.2019, серії ГР № 200922, поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає матеріали справи не обґрунтовують винуватість ОСОБА_1 у зв`язку з чим правових підстав стверджувати, що інкриміновано правопорушення за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин у судді не має, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до п. 1. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, а тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 221, 246, 247 п.1, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна