Справа № 462/7528/18 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/51/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю прокурора Бриндак Марії Тарасівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Кожан-Юрдиги Олександри Ярославівни, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кожан-Юрдиги Олександри Ярославівни на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 176-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови судді Трач Віталій Васильович, перебуваючи на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції у Львівській області, маючи спеціальне звання капрал поліції, відповідно до пункту «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, будучи звільненим зі служби в поліції 13.07.2018 року, згідно наказу № 457/ос. від 12.07.2018 року, в порушення вимог п.2 Розділу XIII «Прикінцеві положення», абзацу 1 ч.2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подав 16.11.2018 року декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією.

Не погоджуючись з зазначеною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_2 - адвокат Кожан-Юрдига О.Я. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Кожан-Юрдига О.Я. зазначає, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки як об'єктивної, так і суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАп, оскільки у його діях був відсутній мотив вчинити порушення закону та відсутній умисел на порушення закону, а також відсутні шкідливі наслідки.

Зазначає, що ОСОБА_2 13 липня 2018 року був ознайомлений зі вимогами ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в якій не визначено терміну подачі декларації в разі припинення діяльності, та не був ознайомлений з підпунктом 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, яке 15 липня 2016 року зареєстроване в Міністерстві юстиції України за № 959/29089, де зазначено, що декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Вказує, що ОСОБА_2 не знав і за характером своїх посадових обов'язків конвойного поліцейського не міг знати про наявність таких роз'яснень, бо про наявність такого рішення НАЗК його не було жодним чином повідомлено ні відділом кадрів, ні відповідним підрозділом ГУ НП у Львівській області.

Вказує, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, порушений порядок і процедура проведення такої перевірки, що передує складанню протоколу у справі про адміністративне правопорушення, тому подані у справі докази є недопустимими.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Кожана-Юрдиги О.Я. на підтримання поданої апеляційної скарги, виступ прокурора - на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов'язок осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11.08.2016 року, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати обов'язкові для виконання нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідно до наказу № №788 о/с начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 11.10.2017 року ОСОБА_2 призначено на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 2 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції у Львівській області та відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до суб'єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього закону.

Згідно наказу № 457/ос. від 12.07.2018 року ОСОБА_2 з 13.07.2018 року звільнений зі служби в поліції у відповідності до п. 7 (за власним бажанням) ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі рапорта від 27.06.2018 року.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 13 липня 2018 року при звільненні повідомив, що йому відомо вимоги ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов'язку осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_2, який відповідно до витягу з наказу по особовому складу № 457 о/с від 12.07.2017 року звільнився з конвойної служби ГУНП за власним бажанням з 13 липня 2018 року, повинен був подати не пізніше дня звільнення до 00:00 год. 13.07.2018 року.

Однак, згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав декларацію перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, 16.11.2018 року, тобто несвоєчасно.

Покликання апелянта про те, що ОСОБА_2 не був відомий зміст підпунктом 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, яке 15 липня 2016 року зареєстроване в Міністерстві юстиції України за № 959/29089, а сам зімт ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не визначає обов'язок особи подати дану декларацію у день звільнення, то такі є безпідставним та не заслуговують на увагу.

Так, з п. 5 ч.1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати обов'язкові для виконання нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Крім того, стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Покликання апелянта про наявність поважних об'єктивних причин неподання декларації є безпідставними, оскільки перебування ОСОБА_2 у с. Дмитрів Радехівського району Львівської області, де він здійснював догляд за хворою бабцею та відсутність доступу до мережі Інтернет не позбавляли його можливості подати декларацію у встановлений строк. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавчо встановлений строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, обчислюється з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення, однак такий не ототожнюється із часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, що охоплюються диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП, мало місце 13 липня 2018 року, протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього 27 листопада 2018 року, а оскаржувана постанова судді, якою визнано ОСОБА_2 винним та накладено адміністративне стягнення, прийнята 22 грудня 2018 року.

У протоколах про адміністративне правопорушення № 30 від 27.11.2018 року зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 16.11.2018 року, а датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 27.11.2018 року

Такі міркування суддя апеляційного суду вважає помилковими.

Так, в матеріалах справи міститься повідомлення начальником ГУНП у Львівській області Середою В.В. Національного агенства з питань запобігання корупції про факт неподання Трачем В.В. декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням за 2018 рік (а.с. 9).

Таким чином, датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати день виявлення уповноваженим органом несвоєчасне, без поважних причин, подання декларації перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Ураховуючи те, що 20 липня 2018 року НАЗК було повідомлено про факт і обставини несвоєчасного, без поважних причин, подання декларації перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, що є достатнім для того, щоб встановити наявність чи відсутність в діях Трач В.В. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

З огляду на те, що чинним законодавством не передбачено вимог щодо строку, протягом якого після виявлення корупційного правопорушення уповноважений суб'єкт повинен скласти відповідний протокол, з урахуванням вимог ч.3 ст. 38 КУпАП, такий, на переконання судді апеляційного суду, повинен бути складений невідкладно після встановлення достатніх даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент розгляду протоколу у справі про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 та прийняття рішення відносно нього закінчився передбачений законом трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, а відтак суддя суду першої інстанці в порушення вимог ст. 38 та п.7 ст. 247 КУпАП визнав винним та безпідставно наклав адміністративне стягнення на останнього за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-7 КУпАП, поза межами строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова в повній мірі не відповідає вимогам чинного законодавства, відтак така підлягає до скасування, а провадження у справі - закриттю у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ч.3 ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу - адвоката Кожан-Юрдиги Олександри Ярославівни задоволити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2018 року про притягнення Трача Віталія Васильовича до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Гуцал І.П.