ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №664/575/19 Головуючий в І інстанції: Яценко О.М.
Провадження №33/819/261/19 Доповідач: Вейтас І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 164-14 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Вейтас І.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Чикиш Ганни Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 травня 2019 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11900 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , будучи головою тендерного комітету, порушила законодавство про закупівлі в частині закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування визначених законодавством процедур закупівель, яке полягає у тому, що при проведенні закупівлі послуг, вартість яких перевищує 200 тисяч гривень, виконавчим комітетом Олешківської міської ради протягом червня 2017 року здійснено закупівлю послуг з поточного ремонту вулиць та доріг в м. Олешки, вул.. І. Мазепи (від вул.. Пролетарська до буд. № 91) шляхом укладення договору з ТОВ фірма «Кайсар ЛТД» від 08.06.2017 року за № 324 (акт виконаних робіт від 09.06.2017 року № 1) на суму 253712,40 грн, без застосування визначених законодавством процедур закупівель, код послуги 5023000-6 «Послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги згідно Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 року № 1749, чим порушено законодавство про закупівлі, а саме абз. 2 ч. 1 та ч. 7 ст. 2, ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про публічні закупівлі».

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, порушення процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Частиною першою статті 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування визначених законодавством процедур закупівель.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Олешківської міської ради за період з 01.04.2016 року по 31.12.2018 року року виявлено порушення законодавства про закупівлі в частині закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування визначених законодавством процедур закупівель, яке полягає в тому, що при проведенні закупівлі послуг, вартість яких перевищує 200 тисяч гривень, виконавчим комітетом Олешківської міської ради протягом червня 2017 року здійснено закупівлю послуг з поточного ремонту вулиць та доріг в м. Олешки, вул.. І. Мазепи (від вул.. Пролетарська до буд. № 91) шляхом укладення договору з ТОВ фірма «Кайсар ЛТД» від 08.06.2017 року за № 324 (акт виконаних робіт від 09.06.2017 року № 1) на суму 253712,40 грн., без застосування визначених законодавством процедур закупівель, код послуги 5023000-6 «Послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги згідно Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 року № 1749, чим порушено законодавство про закупівлі, а саме абз. 2 ч. 1 та ч. 7 ст. 2, ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ч.7 ст.2 ЗУ «Про публічні закупівлі», забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Відповідно до ст. 38ЗУ «Про публічні закупівлі», за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, розробленими відповідно до цього Закону, члени тендерного комітету замовника, уповноважена особа (особи), члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України. За порушення вимог, установлених цим Законом в частині прийнятих рішень, вибору і застосування процедур закупівлі, відповідальність несуть члени тендерного комітету або уповноважена особа (особи) персонально.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 21/5/2019пр від 27.02.2019 року, даними Акту ревізії від 05.02.2019 року № 15-21-08-30/01 (а.с.1, 2-7).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки остання являлася головою тендерного комітету міської ради та несе відповідальність за правильність закупівельних процедур відповідно до положень ст.38 ЗУ «Про публічні закупівлі».

Також не приймаються апеляційним судом доводи скарги щодо порушення права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд цих вимог закону при розгляді даної справи дотримався, оскільки у справі є дані, що ОСОБА_1 своєчасно та неодноразово сповіщалася про місце і час розгляду справи, про що свідчать судові повістки, які направлялися за місцем проживання та роботи ОСОБА_1 (а.с.126-135). З місця проживання ОСОБА_1 повістки поверталися з відміткою «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового повідомлення». З останнього судового повідомлення, направленого за місцем роботи (а.с.135) вбачається що за місцем роботи ОСОБА_1 тричі було відмовлено в отримані повістки, що свідчить про вичерпання судом першої інстанції процесуальних можливостей провести судовий розгляд справи за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та, на думку апеляційного суду не є порушенням вимог ст.268 КУпАП, які б стали підставою для скасування постанови.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП та зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм діючого законодавства, а тому, як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд наклав стягнення на ОСОБА_1 поза межами строку накладення такого стягнення, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.164-14, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 27.02.2019 року вбачається, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 05.02.2019 року (дата складення акту ревізії).

Днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 05.05.2019 року.

Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю. Накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за межами цього строку є незаконним.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбачене ст.164-14 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог статей 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд вважає, що висновок суду першої інстанції про встановлення винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, є правильними та спростуванню не підлягають.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для зміни постанови, застосування ст.ст.38, 247 п.7 КУпАП та звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 15 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-14 КУпАП змінити. Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В. Вейтас