ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1278/19 Справа № 203/2900/19 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 27.07.2019 року о 18-30 г., в м. Дніпро на вул. Сергія Лазо біля будинку №1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 11.10.2019 року з офіційного сайту "Судова влада України".

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув зазначену справу 04 жовтня 2019 року за відсутністю та без виклику ОСОБА_1 Зазначає, що судові повістки були направлені на некоректну адресу: АДРЕСА_2 , без зазначення квартири. Таким чином вважає, що суд позбавив його гарантованих Конституцією України прав на участь у судовому засіданні, на подання доказів та доводів щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог закону.

Також вказує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про сумнівність вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до того, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 11.10.2019 року з офіційного сайту "Судова влада України", з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: даними, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями залучених свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом працівника поліції, які узгоджуються між собою.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 на те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув зазначену справу за відсутністю та без виклику ОСОБА_1 . Таким чином вважає, що суд позбавив його гарантованих Конституцією України прав на участь у судовому засіданні, на подання доказів та доводів щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є хибними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог закону, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як слідує із приписів вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків і тільки у разі незгоди на проведення такого огляду або незгоди з його результатом, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в порядку, передбаченому ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 8 Інструкції, у зв`язку з чим направлення не видавалось і поліцейські не забезпечували його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім цього, Порядок та Інструкція не містять положень про обов`язок працівників поліції вручати таке направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження.

Разом з тим, це не позбавило можливості ОСОБА_1 пройти такий медичний огляд за власною ініціативою на підставі його заяви, враховуючи, що стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Більш того, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечував, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки вважав, що він не повинен проходити медичний огляд на таку вимогу поліцейського, так як був впевнений, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння та не бажав витрачати свій особистий час на вказане.

Проте, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун