Справа № 214/5659/19
3/214/1723/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 листопада 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №159876 від 17 липня 2019 року слідує, що 17 липня 2019 року о 00 год. 18 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки MAZDA 626, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі по вул. Ухтомського біля буд.5 в м. Кривому Розі з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. В провину ОСОБА_2 ставиться порушення п.2.5 ПДР України. Правопорушення зафіксовано на БК НОМЕР_2 , АЕ00114.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що того дня він не керував транспортним засобом марки MAZDA 626, р/н НОМЕР_1 . Він був в гостях у приятеля 16 липня 2019 року десь з 16.00 год., де випив пива. Оскільки був в нетверезому стані, наміру їхати на автомобілі за кермом не мав, а тому відкрив автомобіль аби взяти гаманець. Автомобіль знаходився припаркований, мотор був вимкнутий. Раптово до нього підійшли поліцейські, сказали, що у нього є перегар. Він відповів, що він не водій, а звичайний пішохід. Натомість поліцейські наділи на нього кайданки та доставили до Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснивши його адміністративне затримання. Просить провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, рапорт, направлення, довідка з НАІС, диск DVD-R з фрагментами 5 відеозаписів.

Оглядом фрагменту відеозапису під № , який розпочинається о 00.20 год. встановлено, як чоловік стоїть неподалік від службового автомобіля працівників ПП. Інспектори його зупинили, посилаючись на наявність явних ознак наркотичного та алкогольного сп`яніння та пред`явили вимогу надати документи для перевірки. Чоловік беззаперечно надав паспорт, вказуючи, що ніяких наркотичних засобів він не вживав, а пиво випив у товариша. Натомість інспектор наполягав на наданні ним водійського посвідчення, в інакшому випадку він проведе поверхневий огляд чоловіка, яким виявився ОСОБА_2 Чоловік пояснив, що він лише пішохід, а тому не зобов`язаний надавати для перевірки водійське посвідчення, до того ж паспорт як документ, що посвідчує його особу він вже надав. У відповідь на це інспектор примусово вилучив у нього паспорт, та посилаючись на чинення опору, застосував спеціальні засоби у виді кайданок та в порядку ст.260 КУпАП адміністративне затримання із доставкою до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. ОСОБА_2 ніякого опору не чинив, поводив себе адекватно та з надітими йому на руки кайданками сів до службового автомобіля ПП. Їдучи в автомобілі ОСОБА_2 намагався з`ясувати його адміністративне затримання, оскільки він звичайний пішохід, громадський порядок не порушував, ніякого опору працівникам поліції не чинив. Інспектор відповів, що його затримано у зв`язку з тим, що він хотів втекти та своєю поведінкою становив загрозу оточуючим, тобто працівникам поліції. Приїхавши до відділення поліції, інспектори разом з ОСОБА_2 пройшли до одного з кабінетів, де зняли кайданки та змусили дістати з сумки всі наявні речі, провівши при цьому огляд сумки ОСОБА_2 . При цьому інспектор наполягав на тому, щоб ОСОБА_2 надав для перевірки водійське посвідчення, від чого останній в черговий раз відмовився, посилаючись, що він пішохід.

На зазначеному фрагменті відеозапису (час 00.24 год.) також зафіксовано, як автомобіль марки MAZDA 626, р/н НОМЕР_1 , знаходиться припаркований біля узбіччя, мотор заглушений. На відео не зафіксовано, аби за кермом хтось знаходився.

Оглядом фрагменту відеозапису № , який розпочинається о 00.35 год., зафіксовано, що зйомка на боді-камеру проводиться в кабінеті ВП. Складаючи постанову про адміністративне затримання, інспектор пред`явив вимогу чоловікові надати документи для встановлення особи. ОСОБА_2 в черговий раз надав паспорт. Інспектор знову наполіг на наданні посвідчення водія, ОСОБА_2 відмовився надати, посилаючись, що він пішохід, а його особу вже встановлено по паспорту. О 00.43.50 год. інспектор пред`явив водієві вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 відмовився, оскільки автомобілем не керував, а проходження огляду пішоходами не передбачено. Натомість інспектор наполягав на проходженні огляду, вказуючи, що у нього є відеофіксація руху автомобіля, яким начебто керував ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 відмовився надати водійське посвідчення, інспектор такі дії розцінив як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за що виніс у відношенні чоловіка постанову, роз`яснивши процесуальні права та порядок оскарження постанови. ОСОБА_2 зауважив, що постанова винесена безпідставно, оскільки він автомобілем не керував.

На фрагментах відеозаписів № , № зафіксовано оформлення інспектором матеріалів у відношенні ОСОБА_2 , зокрема, заповнення направлення, постанови про адміністративне затримання, постанови за ч.1 ст.126 КУпАП. Зі змістом постанови ОСОБА_2 ознайомився, однак від підпису відмовився.

На фрагменті відеозапису № зафіксовано, як в кабінеті у ВП в присутності двох свідків інспектор пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 повідомляє, що він пішохід, а тому не буде проходити огляд, після чого попросив надати йому адвоката. Однак інспектори на це не звернули увагу, відібрали письмові пояснення у свідків та склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до наступних висновків.

Фрагменти відеозаписів на диску вважаю належними доказами, так як вони містять інформацію, що має значення для вирішення справи та перевірки наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 інкримінованого складу адміністративного правопорушення.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він на час звернення до нього поліцейських не керував автомобілем суд вважає достовірними, так як вони узгоджуються з відеозаписом. Його пояснення про те, що перед тим будучи в гостях вжив пиво після чого вийшов до автомобіля щоб взяти гаманець суд вважає достовірними, так як вони не суперечать відеозапису.

Довідку з НАІС вважаю достовірним доказом, оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами категорії ОСОБА_3 .

Рапорт, протокол про адміністративне правопорушення, постанову за ч.1 ст.126 КУпАП вважаю належними доказами, оскільки вони стосуються обставин справи.

Рапорт та протокол в частині вказаних в них такої ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота вважаю достовірними, оскільки вони узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 Рапорт та протокол в частині наявності у ОСОБА_2 порушення мови та поведінки, що не відповідає обстановці вважаю недостовірними доказами, оскільки такі обставини спростовуються відеозаписами, на яких зафіксовано, що поведінка ОСОБА_2 відповідає обстановці, мова його під час спілкування порушень на має.

Постанову про адміністративне затримання вважаю неналежним доказом, оскільки вона не містить інформації щодо предмету доказування. При цьому вважаю, адміністративне затримання інспекторами ОСОБА_2 не мало достатніх для цього підстав, визначених ст.260-261 КУпАП.

Направлення на проходження огляду вважаю достовірним доказом.

Досліджені у судовому засіданні докази вважаю допустимими.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає обов`язкову наявність такої обставини, як керування особою транспортним засобом,.

Згідно з п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20 вересня 2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі аналізу обсягу наявних в матеріалах справи доказів приходжу до висновку, що ОСОБА_2 17 липня 2019 року після вжиття пива не керував транспортним засобом марки MAZDA 626, р/н НОМЕР_1 .

Доказів зворотного суду не надано, а до протоколу не долучено. Таким чином, ОСОБА_2 не був водієм, тобто суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Наявність у ОСОБА_2 як пішохода, що встановлено з наявних доказів, ознак алкогольного сп`яніння не може бути за достатню правову підставу для пред`явлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки він не підпадає під дію положень ПДР України, що стосуються водія.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дійшовши висновку про відсутність у ОСОБА_2 статусу водія, а відтак і обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння, приходжу до переконання про відсутність в його діях з відмови від проходження такого огляду складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, у зв`яжу з чим справу належить закрити.

Керуючись ст.ст.7, 9, 130, 245, 266, 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов