ПОСТАНОВА

Іменем України

27.03.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., за участі прокурора Пендей Н.А., адвоката ОСОБА_1, розглянув матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, завідувача Жмеринської міської державної нотаріальної контори, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

УСТАНОВИВ :

06.03.2017 року на розгляд Жмеринського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, за ознакою того, що вона, являючись завідувачем Жмеринської міської державної нотаріальної контори, відповідно до п.п."б" п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюючись до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з числа посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 ч.1 ст.3 вказаного Закону, в порушення вимог фінансового контролю, передбачених ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", о 14 годині 49 хвилин 03.04.2018 року без поважних причин несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнала. Пояснила, що у звязку з тривалою та тяжкою хворобою її чоловіка в період з грудня 2017 року до лютого 2018 року, значним службовим завантаженням, зумовленим потребою надання нотаріальних послуг населенню Жмеринського та Барського районів Вінницької області, а також внаслідок її особистого захворювання, вона після виписки 13.03.2018 року з лікарні звернулася до фіскальної служби із заявою щодо надання їй відомостей про доходи за минулий рік. Надалі виникла необхідність у зміні власної електронної поштової скриньки, яка попередньо у неї мала російський домен. Після реєстрації електронної поштової скриньки на одному з українських поштових сервісів вона 28 та 29 березня 2018 року зверталась до НАЗК із заявами про зміну її електронної адреси, повідомлення про зміну якої їй надішло на електронну адресу 31.03.2018 року о 20 годині 28 хвилин. Не маючи у себе вдома компютерного обладнання, відправила електронну декларацію про свої доходи за 2017 рік з службового компютера 03.04.2018 року.

Захисник ОСОБА_1 зауважив, що несвоєчасність подання ОСОБА_2 декларації про доходи за 2017 рік зумовлена сукупністю наведених нею поважних обставин щодо хвороби її та її чоловіка, а також інформуванням її НАЗК про зміну електронної поштової скриньки у значно пізніший від закінчення робочого часу останнього дня строку для подачі декларації. Вжиті нею заходи визначають відсутність у неї умислу щодо неподання декларації, що виключає склад даного корупційного правопорушення. Зауважив, що несвоєчасність подання ОСОБА_2 декларації про доходи за 2017 рік була встановлена щонайменше у листопаді 2018 року, що вбачається з її письмових пояснень від 22.11.2018 року, які відібрані службовою особою, якою складено протокол про дане адміністративне правопорушення. У звязку з чим вважає, що строк накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 минув, у звязку з чим просив закрити провадження у адміністративній справі щодо неї.

Прокурор зазначила про існування можливості вчасного подання ОСОБА_2 електронної декларації у відведений строк до 31.03.2018 року, у звязку з чим вважає, що вона підлягає адміністративній відповідальності за несвоєчасне подання декларації про доходи за 2017 рік.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя доходить наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" серед інших субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема:

а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті;

б) особи, які не є державними службовцями, посадовими особами місцевого самоврядування, але надають публічні послуги (аудитори, нотаріуси, приватні виконавці, оцінювачі, а також експерти, арбітражні керуючі, незалежні посередники, члени трудового арбітражу, третейські судді під час виконання ними цих функцій, інші особи, визначені законом).

Так, згідно пояснень в судовому засіданні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, а також у відповідності до наказу начальника Управління юстиції у Вінницькій області від 17.01.1995 року №3 (а.с.21) ОСОБА_2 з 17.01.1995 року обіймає посаду завідувача Жмеринською міською державною нотаріальною конторою, за якою вона прирівнена до посадових осіб юридичних осіб публічного права, а тому на неї поширювались обовязки подання до 01.04.2018 році щорічної декларації за минулий рік.

В судовому засіданні встановлено, що у період з 01.01.2018 року у Єдиному державному реєстрі декларацій ОСОБА_2 усі дії щодо заповнення та подання декларації здійснила 03.04.2018 року, тобто із пропущенням встановленого законом щорічно до 01 квітня строку вчинення відповідних дій, що підтверджено послідовністю дій користувача ОСОБА_2 (а.с.10).

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту стосовно захворювання у вказаний період самої ОСОБА_2 та її чоловіка, значної службової навантаженості та надання їй лише в останній день строку подання декларації повідомлення про зміну її електронної поштової скриньки, оскільки ці обставини хоча й з обєктиних причин, які слід визнати поважними, певною мірою ускладнювали можливість своєчасного подання декларації, але не не виключали її повністю, надто за умови вжиття нею завчасно заходів щодо зміни адреси електронної поштової скриньки з огляду на те, що повідомлення про потребу їх здійснення саме задля можливості подання декларації НАЗК оприлюднило на власному офіційному сайті іще у травні 2017 року, відтак дана обставина з вказаного часу була загальновідомою.

Разом з тим, судом враховується, що про факт несвоєчасного подання завідувачем Жмеринською міською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, головним спеціалістом з питань запобігання і виявлення корупції Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було повідомлено 16.04.2018 року електронною поштою Національному агенству з питань запобігання корупції (а.с.9).

Окрім того, вказаний факт несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації за 2017 рік також констатовано за змістом повідомлення Національного агенства від 12.11.2018 року №44-01/53067/18 (а.с.8), а також доведено до відома уповноваженої службової особи письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.11.2018 року (а.с.31).

Вказані докази приймаються судом до уваги, так як вони є належним та допустимими за їх отримання та представлення у встановленому порядку, відомості, що містяться у них, мають безпосереднє відношення до обставин даної справи.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи:

органів внутрішніх справ (Національної поліції) (серед іншого статті 172-4 172-9);

Національного агентства з питань запобігання корупції (статті 172-4 172-9, 172-9-2, 188-46, 212-15, 212-21).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Отже, як вбачається із вказаних матеріалів адміністративної справи Національне агентство з питань запобігання корупції, як орган уповноважений складати протоколи про вчинення корупційних правопорушень, в тому числі й за ст.172-6 КУпАП, 16.04.2018 року отримало повідомлення про несвоєчасне подання завідувачем Жмеринською міською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 щорічної декларації за 2017 рік, з приводу чого протоколу складено не було, оскільки лише 12.11.2018 року керівником Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК про відповідні обставини спрямовано повідомлення Управлінню захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки НП України, при тому, що означені відомості містяться у загальному доступі у Єдиному державному реєстрі декларацій, який обслуговується НАЗК, безпосередньо з моменту подання декларації особою (а.с.12).

Натомість службовою особою органу Національної поліції України за здобуттям відповідних відомостей остаточно станом на 22.11.2018 року, лише 25.02.2019 року було складено протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ч.2,3 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про те, що станом на час надходження до суду 06.03.2019 року адміністративної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 з моменту виявлення цього адміністративного правопорушення уповноваженими органами: 16.04.2018 року Національним агентством з питань запобігання корупції та 22.11.2018 року Управлінням захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки НП України сплив тримісячний термін, протягом якого можливе накладення адміністративного стягнення, а тому з цих підстав у відповідності до положень ч.3 ст.38 КУпАП провадження в даній адміністративній справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю..

Враховуючи викладене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.62 Конституції України, ст.7, 38, 221, 247, 252, 266, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України. щодо ОСОБА_2 за минуванням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її представником, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд .

Суддя Вернік В.М.