КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, провадження стосовно

якої закрито ОСОБА_2

захисника іншого учасника

дорожньо-транспортної пригоди ПодаЄ.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2018 відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП)

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2018 провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Згідно постанови судді місцевого суду, 30.07.2018 о 13 годині 59 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Пежо", номерний знак НОМЕР_1, який належить "Санта-Україна", по вул. О.Гончара, 41 у м. Києві, повертаючи праворуч, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль "Тойота", номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який був припаркований праворуч, у результаті чого автомобіль "Тойота" отримав механічні пошкодження. Крім того, будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди, водій ОСОБА_2 місце пригоди залишив. Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.10 "а", "д", 13.1, 13.3 Правил «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (надалі - Правил).

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Також апелянт подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в якому зазначав, що оскаржувану постанову йому не вручено, а з її змістом він ознайомився в Єдиному реєстрі судових рішень 17 січня 2019 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження пропустив з поважних причин.

Крім того, зазначав, що з 13.12.2018 по 15.12.2018 перебував у службовому відрядженні, у зв'язку з чим не міг бути присутнім у судовому засіданні та отримати копію постанови суді місцевого суду.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що суддя місцевого суду не взяв до уваги дані звіту №1227 про оцінку керованого ним автомобіля "Пежо", відповідно до даних якого, на ньому відсутні пошкодження. Відсутність пошкоджень підтверджується і даними протоколу огляду від 13.08.2018, складеним працівником поліції.

Крім того, посилався на те, що працівник поліції не вилучав у нього посвідчення водія.

Від іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він зазначав про законність та обгрунтованість постанови судді місцевого суду.

В судове засідання суду апеляційної інстанції інший учасник дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_4 не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, заслухавши думку ОСОБА_2 та захисника Пода Є.О. в інтересах ОСОБА_4, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_4, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі останнього у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ПодаЄ.О. в інтересах ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши доводи скарги, викладені апелянтом, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії постанови судді місцевого суду протягом трьох днів у матеріалах справи відсутні.

Як зазначено у апеляційній скарзі, зі змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_2 ознайомився 17.01.2019 за допомогою Єдиного реєстру судових рішень, та цього ж дня подав апеляційну скаргу.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року(надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність апелянта з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пунктів, 2.10 "а", "д", 13.1, 13.3 Правил, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього від 28.08.2018; схемою дорожньо-транспортної пригоди від 30.07.2018; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 30.07.2018, який зазначив, що о 17 год. 15 хв. він виявив належний йому транспортний засіб "Тойота", державний номер НОМЕР_2, із видимими на ньому пошкодженнями передньої лівої фари, переднього лівого крила та частини капоту, а на передньому лобовому склі автомобіля виявив записку із контактним номером телефону свідка, який бачив, що вказані пошкодження спричинив автомобіль "Пежо", державний номер НОМЕР_1; даними рапорту інспектора патрульної поліції Рудої Н.Я. від 30.07.2017; даними реєстраційної картки автомобіля "Пежо", державний номер НОМЕР_1; поясненнями ОСОБА_4 від 10.08.2018; поясненнями ОСОБА_6від 15.08.2018, у відповідності до яких, він бачив, як 30.07.2018 о 13 год. 59 хв. автомобіль "Пежо", державний номер НОМЕР_1, виконуючи маневр правого розвороту при заїзді на прибудинкову територію, здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота", державний номер НОМЕР_2, після цього свідок зафіксував за допомогою мобільного телефону фото автомобіля "Пежо", вказав свої контактні дані та залишив записку на лобовому склі автомобіля "Тойота"; фотознімками пошкоджень транспортного засобу "Тойота".

За таких обставин, суддя місцевого суду, заслухавши у судовому засіданні учасників дорожньо-транспортної пригоди, та надавши оцінку поясненням вказаних осіб у сукупності з іншими дослідженими у справі доказами, обґрунтовано поклав в основу своєї постанови пояснення водія ОСОБА_4, які є послідовними та узгоджуються з іншими наявними у справі доказами.

Ретельно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортного засобу "Тойота", у сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідка, приходжу до переконання, що суддею місцевого суду вірно встановлено фактичні обставини справи, відповідно до яких водій ОСОБА_2, у порушення вимог Правил, повертаючи праворуч, здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота", що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, залишивши після цього місце дорожньо-транспортної пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 2.10 "а","д", 13.1, 13.3 Правил знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не врахував дані звіту №1227 про оцінку автомобіля "Пежо" щодо відсутності пошкоджень на вказаному транспортному засобі, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не вилучали у нього посвідчення водія, не впливає на правильність висновків судді місцевого суду та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2018.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.12.2018 стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В.Мельник