ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/9269/18 Головуючий в 1 інст.: Козлова Н.Ю.
Провадження № 33/807/189/19 Доповідач в 2 інст.: Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - адвоката Крижко С.П. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 6 грудня 2018 року, близько о 02 годині 55 хвилин, керував автомобілем ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1, по вул. Тиражній, біля будинку 32 в м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (підвищена жвавість мови, порушення координації руху, порушення мови та неадекватна поведінка). У присутності двох свідків, ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Drager», результат якого показав 1,83 проміле. Водій ОСОБА_2 погодився з результатами тесту та від огляду у медичній установі відмовився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує доводи своєї апеляційної скарги тим, що він в дійсності не погоджувався з результатом наведеного тесту. Що підтверджується тим, що відповідно до протоколу по суті порушення він заперечив, оскільки на той час був тверезий.

На користь того, що він на час зупинки інспектором не знаходився у стані алкогольного сп'яніння свідчить те, що інспектором його транспортний засіб на виконання вимог ст. 265-2 КУпАП тимчасово не затримувався.

Наполягає на тому, що зупинка транспортного засобу відбулася проти ресторану «Анаіт» за адресою: Рибальський провулок, 1.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає, що інспектором його огляд на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням ст. 266 КУпАП, оскільки після того, як він власноручно зробив запис у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він не згоден з показаннями спеціального технічного засобу, працівниками поліції не прийнято належних заходів щодо проведення огляду у медичній установі. А протокол про адміністративне правопорушення є офіційним процесуальним документом і є основним доказом у справі.

В суді першої інстанції при винесенні постанови не взято до уваги, що як вбачається із тестування на алкоголь доданого до Протоколу за даними Alkotest Drager 6820, який був застосований Інспектором для його огляду, температура повітря на мистці огляду дорівнювала +13 градусів, хоча в дійсності в період часу проведення огляду температура повітря дорівнювала за даними Інтернет сайту Sinoptik не більше ніж +0 градусів, що свідчить про суттєві розбіжності в роботі Alkotest Drager 6820, що в свою чергу може свідчити лише про те, що цей технічний засіб є не справним та який не відповідає технічним вимогам для вимірювальної техніки так як технічний вимірювальний засіб не може вірно вказувати вміст алкоголю в крові і разом з цим невірно вказувати температуру повітря або навпаки.

Діючим наказом Міністерства внутрішніх справ України №33 від 01.03.2010 p., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 р. за № 262/17557 затверджено перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху серед яких Alkotest Drager 6820 - відсутній, що свідчить про те, що Alkotest Drager 6820 не є спеціальний технічним засобом, який у відповідності до положень ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції має використовуватись інспектором патрульної поліції для огляду особи на стан алкогольного сп'яніння і у зв'язку з цим показання зазначеного алкотестеру не можуть бути доказами у справі.

Окрім цього в постанові суду першої інстанції зазначено, що стан алкогольного сп'яніння зафіксовано на диску з відеоматеріалом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, як зафіксовано і свідків, які були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду та підпису протоколу. При цьому судом не прийнято до уваги, що фіксація алкогольного сп'яніння може здійснюватися на спеціальні технічні засоби, які чітко визначені законодавством, і відео до таких спеціальних технічних засобів не віднесено. Твердження у постанові того факту, що він в присутності понятих відмовився від проходження огляду та підписання протоколу не відповідає дійсності, так як він погодився на проходження тесту з використанням технічного засобу на вміст алкоголю та власноруч підписав адміністративний протокол.

Вважає необґрунтованим висновок суду, що матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення, оскільки суд не взяв до уваги його клопотання, де викладена його думка щодо порушень чинного законодавства працівниками поліції.

Зазначає, що йому не було відомо про здійснення відеофіксації правопорушення поліцейськими, а тому він не міг скористатися правами, передбаченими ст. 279-4 КУпАП, щодо ознайомлення з відеоматеріалами і надати свої заперечення.

В апеляційному суді:

-ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, доповнень не мав;

-Захисник підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що технічний засіб, за допомогою якого провадився огляд, не зареєстровано в МВС. ОСОБА_2 не був згодний з результатами огляду, у зв'язку із чим зробив запис у протоколі, про що вони зазначали в суді першої інстанції. Також посилався на неповноту судового розгляду, оскільки поняті не були викликані в судове засідання. Вказав на те, що повні дані зазначені невірно - ОСОБА_2 працевлаштований, у зв'язку із чим заявив клопотання про долучення до матеріалів справи довідку та характеристику з місця роботи.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина особи у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 301115 від 06.12.2018 (а.с. 1), показаннями Алкотестеру Драгер (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відображені показання Алкотестеру Драгер (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 5 - 6), відеофіксацією правопорушення (а.с. 8).

Допитаний судом першої інстанції інспектор 1 роти 4 батальйону УПП в м. Запоріжжі пояснив, що з АЗС, яка розташована при в'їзді у м. Запоріжжя з траси Запоріжжя - Дніпро, надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Вони зупинили вказаний автомобіль навпроти ресторанного комплексу «Анаіт». В автомобілі знаходився ОСОБА_2 та один пасажир. Водій погодився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру Драгер, медичний огляд в закладі охорон здоров'я проходити відмовився у присутності двох свідків.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Є безпідставними доводи захисника, які він виклав в судовому засіданні апеляційного суду, про те, що суд першої інстанції не викликав свідків, оскільки судом були вчинені дії, направлені на забезпечення явки свідків до суду (а.с. 22 - 25).

В той же час нездійснення допиту свідків судом першої інстанції не свідчить про неповноту досудового розслідування, оскільки матеріали справи містять письмові пояснення свідків, які згідно зі ст. 251 КУпАП віднесені до джерел доказів як документи, та які були досліджені судом першої інстанції. У суду не було підстав не довіряти письмовим поясненням свідків, показаннях яких не суперечать обставинам справи, при цьому в суді першої інстанції ОСОБА_2 та його захисник не заявляли клопотань про допит свідків. Причини обмови або упередженого ставлення свідків в апеляційній скарзі не наведено.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 встановлено, зокрема, порядок проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та вимоги щодо таких технічних засобів.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, спеціальні технічні засоби, за допомогою яких проводиться огляд, повинні бути дозволені до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом та мати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

При цьому зазначена Інструкція не містить вимог щодо наявності спеціального технічного засобу у переліку технічних засобів, затвердженому наказом МВС № 33 від 01.02.2010, на який вказує апелянт.

Зазначені вимоги Інструкції дотримані в ході проведення огляду ОСОБА_2. у повній мірі.

Газоаналізатор Drager Alcotest згідно із наказом Держваної служби лікарських засобів від 29.12.2014 № 1529 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України, що вбачається із свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 4а, зв. бік).

Відповідно до сертифікату Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (яке згідно із п. 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує, зокрема, державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності), затверджено тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alcotest», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, із визначеним міжповірочним інтервалом 1 рік (а.с. 4, зв. бік).

Відповідно до наказу Міністерство економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» № 1747 від 13.10.2016, вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, мають міжповірочний інтервал 1 рік.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/4102 газоаналізатору Alcotest 6820 № ARHЕ-0179 чинне до 23.07.2019 (а.с. 4а).

Тобто, газоаналізатор Alcotest 6820 № ARHЕ-0179, яким відповідно до роздруківки результатів тесту 06.12.2018 проводився огляд ОСОБА_2. на стан сп'яніння, відповідає наведеним приписам Інструкції, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Апелянт посилається на те, що наведена в роздруківці результатів тесту на стан алкогольного сп'яніння температура повітря не відповідає даним Інтернет сайту Sinoptik, згідно з якими температура повітря становила 0 градусів, що може свідчити про несправність газоаналізатора.

З такими доводами апеляційний суд не може погодитися, оскільки газоаналізатор до процедури огляду знаходився у салоні поліцейського автомобіля, температура в якому вища за зовнішню.

Як випливає із змісту ч. 3 ст. 266 КУпАП та аналогічних положеннь Інструкції, у разі незгоди з результатами огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_2 не погодився з результатами тесту.

В графі протоколу про адміністративне правопорушення «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» міститься нерозбірливе слово, що не вказує на те, що ОСОБА_2 не погодився із результатами огляду, оскільки відповідно до пояснень свідків, відеозапису правопорушення (час запису 03 година 28 хвилин) ОСОБА_2 після ознайомлення з результатами тесту погодився з ними та відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров'я.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами тощо.

Оскільки відеозапис віднесений законом до джерел доказів та містить відомості щодо процедури проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, засвідчує факт погодження ОСОБА_2. із результатами огляду та його відмовив від проходження огляду в закладі охорони здоров'я, він є належними і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Є безпідставним посилання апеляційної скарги на положення ст. 279-4 КУпАП в контексті того, що йому не було відомо про здійснення відеофіксації правопорушення поліцейськими, а тому він не міг скористатися правами, передбаченими зазначеною статтею, оскільки положення ст. 279-4 КУпАП визначають права відповідальної особи, зазначеної у ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а вчинене ОСОБА_2 правопорушення не відноситься до зазначених.

Щодо прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ОСОБА_2 не мав жодних перепон у їх реалізації, і за бажанням міг ознайомитися з матеріалами справи, у тому числі із відеозаписом.

Під час перегляду справи апеляційним судом, вже достовірно знаючи про наявність відеофіксації правопорушення, ОСОБА_2 із відеозаписом не знайомився, жодних пояснень щодо його змісту не надавав, а тому права на захист особи не є порушеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що на користь того, він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння свідчить те, що поліцейський не затримував транспортний засіб на виконання вимог ст. 265-2 КУпАП.

Із зазначеним доводом апеляційний суд не може погодитися, оскільки за положенням вказаної статті КУпАП тимчасове затримання дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або ж транспортний засіб розміщений на місцях для призначений для зупинки, стоянки транспортних засобів, якими керують водії-інваліди. Матеріали справи не вказують на те, що автомобіль був розміщений на місці для транспортних засобів водіїв-інвалідів чи суттєво перешкоджав дорожньому руху, тому ОСОБА_2 обґрунтовано на виконання ч. 1 ст. 266 КУпАП був відсторонений від керування транспортним засобом шляхом паркування автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що у постанові суд вказав, що він у присутності понятих відмовився від проходження огляду та підписання протоколу, що не відповідає дійсності.

Дійсно в абз. 4 арк. 3 постанови зазначено, що відеозаписом зафіксовано і свідків, які були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду та підпису протоколу, що суперечить встановленим судом обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров'я та підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначене є технічною помилкою - опискою, яка за потреби може бути виправлена судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що транспортний засіб був зупинений за адресою Рибальський провулок, 1, а не вул. Тиражна, 32, нічим не підтверджені та на висновки суду ніяким чином не можуть вплинути, адже ці адреси є сусідніми.

Матеріали справи не містять клопотання ОСОБА_2, в якому, як зазначено в апеляційній скарзі, він виклав думку щодо порушень чинного законодавства працівниками поліції. Більш того, суд першої інстанції надав відповідь на його аналогічні доводи, зазначивши, що матеріали справи не містять, а ОСОБА_2 не дав жодних доказів неупередженого ставлення до нього. В апеляційному суді також ні ОСОБА_2, ні його захисник не навели прикладів незаконного чи упередженого ставлення поліцейських, а тому такі доводи апеляційної скарги є безпідставними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив, що судом заслухано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки він перебував 14.02.2019 у відрядженні.

Зазначений довід нічим не підтверджений, та, як свідчить зміст постанови, твердження ОСОБА_2., що він перебував у відрядженні, є способом його захисту, оскільки в суді він заперечував свою причетність до адміністративного правопорушення аналогічним чином (абз. 10 арк. 3 постанови), при цьому навіть не надавши суду першої інстанції доказів щодо свого працевлаштування.

В апеляційному суді ОСОБА_2 надав довідку та характеристику з місця працевлаштування, зазначивши, що в суді його не опитували з цього приводу.

Однак надані відомості з місця працевлаштування не можуть вплинути на призначене судом першої інстанції стягнення, яке відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/9269/18