Справа № 146/546/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянув матеріали, що надійшли від Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 року до Томашпільського районного суду надійшов даний адміністративний матеріал.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 12 квітня 2019 року, головуючим суддею визначено ОСОБА_2

Відповідно до п. 2.4.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішеннями Ради суддів від 26.11.2010 року № 30, після автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою відповідальна особа суду не пізніше наступного робочого дня передає судові справи визначеному автоматизованою системою головуючому судді (судді-доповідачу).

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді 12 квітня 2019 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 220896 від 04.04.2019, гр. ОСОБА_1 в період з 22.02.2019 по 22.03.2019 ухилилася від виконання обовязків щодо виховання та навчання своїх малолітніх дітей, яке виразилося у тому, що її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не зявлявся на навчання.

Гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, визнала, зобовязалася в подальшому не допускати подібного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Як зазначено в ч. 1 ст. 256 КУпАП, поряд з іншими обов'язковими даними, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП повністю доведена матеріалами справи.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушеннянакладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягненнявраховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшуютьі обтяжують відповідальність.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі викладеного, враховуючи особу правопорушниці, яка повністю визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, щиро розкаялася, зобовязалася в подальшому не допускати вчинення подібного, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи характер і тяжкість вчиненого, тому вважаю, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_1, попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, потрібно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлений на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 1921,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 40-1, ст. 184 ч.1, ст. ст. 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 22.12.2011 Тиврівським РВ УМВС України у Вінницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) судового збору.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_2