ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/331/19 Головуючий в 1-й інстанції - Петров В.В.
Єдиний унікальний № 318/637/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.126 ч.3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року стосовно нього, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дмитрівка Шахтарського району Донецької області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Логістик авто», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Як зазначено в постанові, 26.03.2019 року о 06 год. 54 хв. ОСОБА_1 по автодорозі Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя на 475 км керував транспортним засобом автомобілем «DAF CF 85.430» держномер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортного засобу, згідно постанови Кам`янсько-Дніпровського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області (виконавче провадження 9390666 від 03.05.2018 року), чим порушив вимоги ст.15 Закону України «Про дорожній рух». Від керування відсторонений шляхом паркування на паркувальний майданчик без порушень ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, яка підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції, не повідомивши його належним чином про день та час розгляду справи, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим позбавив його права надати пояснення, та як наслідок права на захист.

Судом першої інстанції накладено надто суворе стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм та це є єдиним джерелом його доходу для забезпечення життєдіяльності родини і сплати аліментів. Також вказує, що постановою начальника відділу Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Літвінішиної І.І. від 27.03.2019 року було скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Крім того апелянт зазначає, що не був присутній в судовому засіданні під розгляду справи, копію постанови отримав поштою лише 16.05.2019 року, апеляційна скарга була подана 23.05.2019 року, а тому вважає строк пропущеним з поважних причин.

На підставі викладеного, просить поновити строк оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт змінив свої вимоги та просив скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не приймав участі при розгляді справи, не зміг реалізувати своє право на захист, надати суду пояснення, копію постанови отримав лише 16 травня 2019 року, апеляційну скаргу подав 23 травня 2019 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_1 реалізувати своє право на захист в судовому засіданні, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Так, згідно ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Частиною 3 статті 126 КУпАП передбачено адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1(а) Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В ст.251 КУаАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КупАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч.3 ст.126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_1 щодо застосування відносно нього таких обмежень.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (№ виконавчого провадження ВП №9390666), проте в справі про адміністративне правопорушення не містяться належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 знав про ухвалення постанови державним виконавцем про тимчасове обмеження щодо нього у праві керування транспортними засобами.

Згідно апеляційної скарги 27 березня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (№ виконавчого провадження ВП №9390666).

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Даючи оцінку вищевказаним доказам та виходячи із змісту ст.247 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КупАП, не має.

Виходячи з наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 318/637/19