Справа № 127/3295/19
Провадження № 33/801/274/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

за участю особи - ОСОБА_2, його адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ПП «Багабунт» проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 19.01.2019 року о 14 год. 50 хв. на 86км а/д Київ-Чоп, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови державного виконавця Замостянського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 від 15 .02. 2018 року у ВП № 20109775, чим порушив вимоги Закону України «Про дорожній рух», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП..

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2019 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову щодо нього як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження по адміністративній справі щодо нього у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП .В обґрунтування апеляційної скарги вказав на те, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та невірно встановив обставини. Зазначив, що суд не прийняв до уваги його пояснення про те, що керуючи транспортним засобом 19.01.2019 року, він не був обізнаний про існування постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, оскільки державним виконавцем не було направлено йому вказану постанову. Відтак, він не знав і не міг знати, що його обмежено у цьому праві, а тому адміністративного правопорушення він не вчиняв. Суд не врахував вищезазначених обставин, не дослідив їх належним чином, а тому необґрунтовано застосував такий суровий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами. Також суд не прийняв до уваги, що він працює водієм та керування автомобілем є для нього єдиним способом забезпечення його та дитини, що перебуває на його утриманні. Додатково вказав про те, що станом на дату розгляду справи, тимчасове обмеження його у керуванні транспортним засобом було скасовано постановою державного виконавця Замостянського відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 від 15 лютого 2019 року у ВП № 20109775.

У судовому засіданні, ОСОБА_2та його адвокат підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який останнім підписано і погоджено, та в якому викладені обставини його вчинення; постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобом від 15 лютого 2018 року та іншими матеріалами справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надано доказів заявлення ним будь-яких клопотань у суді першої інстанції на спростування наявних в матеріалах провадження доказів, наданих до суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не знав про існування вищевказаної постанови про його тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом по заборгованості зі сплати аліментів не є слушними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 19.01.2019 року, ОСОБА_2 погодився з фактом вчинення ним адміністративного правопорушення під час складання працівниками поліції відповідного вищевказаного протоколу, будь-яких зауважень щодо вказаної необізнаності з існуючим щодо нього обмеженням не заявляв.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, щодо якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши матеріали справи, докази, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, а судом першої інстанції правильно призначено такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк у три місяці, передбачений санкцією ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Такий висновок суду відповідає меті застосування стягнення, якою є виховання особи, яка вчинила правопорушення, та запобігання скоєння нових правопорушень, що враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.126 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження в наявних доказах, що також були дослідженими при апеляційному розгляді.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом було встановлено з наведенням відповідних мотивів та правильно кваліфіковано вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: ОСОБА_5