Провадження № 33/4820/286/19
Справа № 686/4000/19 Головуючий в 1-й інстанції Антонюк О. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П.., захисника Савінського Олега Петровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Савінького Олега Петровича на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 02 лютого 2019 року, приблизно о 22 год. 53 хв. в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе, 20/1А, ОСОБА_1 , в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Сузукі Гранд Вітара», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Непогоджуючись із постановою, захисник ОСОБА_1 . - адвокат Савінький О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає незаконною, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 224610 від 2 лютого 2019 року за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, додані до нього письмові матеріали є суперечливі та оформлені з грубим порушенням вимог нормативно-правових актів.

Так, вказаний протокол про адмінправопорушення містить виправлення в часі його складання, також в протоколі неправильно вказано місце вчинення правопорушення, оскільки згідно відеозапису події відбувалися не на проїзній частині вулиці (шоссе Львівське, 20/1 «а»), а на території АЗС.

Разом з тим, у протоколі відсутні підписи свідків проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння; не зазначено і результат такого огляду.

Роздруківка приладу «Драгер» не є доказом у справі, оскільки невідомо хто проводив огляд правопорушника на стан спяніння.

Акт огляду на стан спяніння також не може бути належним доказом у справі, оскільки не оформлений належним чином та не стосується ОСОБА_1 .

Так, на місці огляду такий не складався і його копію ОСОБА_1 не вручали. Також, у вказаному акті не зазначена дата та час його складання. Разом з тим, даними вказаного документу встановлено стан спяніння ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 акт підписаний лейтенантом поліції Воробей П.П., який не здійснював провадження у даній адміністративній справі.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі не мають відношення до даної справи, адже вони складені 2 січня 2019 року, тобто за місяць до складання протоколу.

В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження проходження приладом «Драгер» повірки та калібрування.

На момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 автомобілем не керував.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав , передбачених ст. 268 КУпАП.

Судом допущена неповнота судового розгляду, оскільки не було допитано свідка ОСОБА_4 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Савінського О.П. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6 розділу ІІ вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного правопорушення ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Зокрема, як правильно зазначено, вина ОСОБА_1 доводиться:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 224610 від 2 лютого 2019 року, якими підтверджується, що 2 лютого 2019 року о 22 год. 53 хв. в м. Хмельницькому по шосе Львівське 20/1 А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Suzuki Grand Vitara, д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Drager у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 1);

- даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного двома свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер ARUK - 0553, результат огляду - 1,60 %0. (а.с. 4);

- даними роздруківки з технічного засобу Drager Alkotest, відповідно до якої особою, яку тестують є ОСОБА_1 , результат тесту 1,60 %0 (а.с. 3);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких 2 лютого 2019 року о 22 годині 59 хвилин вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 їх присутності останній погодився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1,60 %0. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 5);

- даними відеозаписів (файл +), з яких вбачається, що на пропозицію інспектора поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ОСОБА_1 погодився. Після цього, у присутності двох свідків, продув технічний прилад «Drager». З результатом тесту погодився. На запитання поліцейського: «Чи бажаєте пройти огляд в медичному закладі?», - відповів: «ні, не буду, зі всім згоден» (а.с. 7).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 224610 від 2 лютого 2019 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому неправильно зазначено місце вчинення правопорушення, відсутні підписи свідків, не зазначено результат огляду водія на стан сп`яніння, на увагу суду не заслуговують з наступних підстав.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 224610 від 2 лютого 2019 року місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Хмельницький, шосе Львівське, 20/1 А. Вказане місце підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , наявними в матеріалах справи (а.с. 5, 6), з яких вбачається, що 2 лютого 2019 року о 22 годині 59 хвилин в м. Хмельницькому по вул. Львіське шосе, 20/1 А, вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1

Отже, місцем вчинення адміністративного правопорушення є саме м. Хмельницький, шосе Львівське, 20/1 А, про що правильно вказано у протоколі.

Що стосується відсутності підписів у вказаному протоколі, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Отже, наявність підписів свідків у протоколі не є обов`язковою вимогою при його складанні.

Щодо незазначення у протоколі результатів огляду водія на стан сп`яніння, то варто врахувати, що вимогами ст. 256 КУпАП також не передбачено зазначення у протоколі саме результату огляду на стан сп`яніння, а відображається лише суть адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 224610 від 2 лютого 2019 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а отже є належним доказом у справі.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до абз. 2 п. 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, результати огляду зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чого дотримались працівники поліції.

Твердження ж сторони захисту про наявність виправлень у протоколі щодо часу його складання є обгрунтованим, однак таке не спростовує факту керування автомобілем ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`янніння саме 2 лютого 2019 року о 22 годині 53 хвилини, оскільки вказане підтверджується сукупністю інших наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, письмовими поясненнями свідків, даними відеозапису події.

Твердження апелянта про те, що роздруківка приладу Драгер не є належним доказом у справі, оскільки невідомо хто проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських, такий огляд був проведений працівником поліції.

Твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не стосуються даної справи, оскільки такі складені не 2 лютого 2019 року, а 2 січня 2019 року, тобто за місяць до складання протокол, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказане вважає опискою.

Разом з тим, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП саме 2 лютого 2019 року, підтверджується іншими зібраними у справі доказами, зокрема даними: відеозапису з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що відеозапис даної події відбувався саме 2 лютого 2019 року, протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії БД № 224610 від 2 лютого 2019 року, з якого вбачається, що такий був складений саме 2 лютого 2019 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан спяніння не є належним доказом у справі, оскільки не стосується ОСОБА_1 та не оформлений належним чином, зокрема на місці огляду такий не складався і його копію ОСОБА_1 не вручали, дата та час його складання у такому відсутні, підписаний лейтенантом поліції Воробей П.П., який не здійснював провадження у даній адміністративній справі, на увагу суду не заслуговують, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідного до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу.

Щодо підписання акту огляду на стан сп`яніння інспектором УПП у м. Хмельницькому лейтенантом поліції Воробей П.П., то слід зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не заборонено таких його дій, зокрема, під час складання протоколу одним працівником поліції, відбирання пояснень у свідків, складання акту огляду тощо іншим працівником вказаного органу.

Що стосується невручення ОСОБА_1 акту огляду на стан сп`яніння, то відповідно до вимог вищевикладеної Інструкції такий вручається під підпис, однак ОСОБА_1 відмовився підписувати будь які документи, а отже і не було підстав його вручати.

Незазначення у акті огляду дати та часу його складання не є підставою для визнання його неналежним доказом у справі, оскільки вимогами вищевикладеної інструкції не передбачено зазначення дати та часу його складення. Натомість, проведення огляду ОСОБА_1 саме 2 лютого 2019 року підтверджується іншими зібраними у справі доказами, зокрема результатом тесту, поясненями свідків, даними відеозапису події.

Разом з тим, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, за допомогою приладу Драгер ARUK - 0553, результат огляду на стан сп`яніння - 1,60 %0. Такий огляд проведений в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що останні розписались.

В графі «З результатами згоден» вказано прізвище ОСОБА_1 , однак виправлено на ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, акт огляду на стан спяніння щодо ОСОБА_1 є належним доказом у справі.

Що стосується відсутні в матеріалах справи документів на підтвердження проходження приладом «Драгер» повірки та калібрування, то слід зазначити, що будь які клопотання щодо витребування таких в матеріалах справи відсутні. Натомість, вказані документи були витребувані апеляційним судом.

Так, відповідно до даних свідоцтва про державну реєстрацію № 14455/2014 газоаналізатор Drager Alcotest згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 №1529 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України.

Згідно з даними сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-96-2014, виданий фірмі Drager Safety AG & CO. KGaA, Німеччина, копія якого надана апеляційному суду на запит, засвідчує, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Аlcotest …, Interlock XT» затверджено та зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У788-14.

Міжповірочний інтервал встановлений під час затвердження типу - 1 рік.

Окрім того, 14 серпня 2018 року газоаналізатор Аlcotest 6820 № ARNK-0553 виробник Drager Safety AG and CO. KGaA, Німеччина, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, пройшов повірку в результаті якої встановлено, що він відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/4935 від 14 серпня 2018 року (чинне до 14 серпня 2019 року).

За таких умов, огляд ОСОБА_1 був проведений за допомогою технічного приладу, яким дозволено такий огляд.

Посилання апелянта на те, що на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 автомобілем не керував, на увагу суду не заслуговує, враховуючи наступне.

Так, із відезапису, наявного в матеріалах справи (файл 2019_0202_225006_335+), вбачається, що ОСОБА_1 виходив з автомобіля Suzuki Grand Vitara, д.н.з НОМЕР_1 саме із водійського місця. Вказане свідчить про те, що він керував вказаним автомобілем, чого він під час огляду на стан сп`яніння не заперечив.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП є безпідставним. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 224610 від 2 лютого 2019 року зазначено, що особі повідомлялись вищевказані права. Окрім того, такі йому роз`яснювались в суді першої інстанції, що підтверджується даними протоколу судового засідання від 22 квітня 2019 року (а.с. 20-21). Скориставшись своїми правами, він уклав із захисником угоду про надання правової допомоги, який здійснював його захист у всіх судових засіданнях.

Посилання апелянта на те, що судом допущена неповнота судового розгляду, оскільки не було допитано свідка ОСОБА_4 суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів. Не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, отже твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи письмові матеріали оформленні з грубим порушенням вимог нормативно-правових актів.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому, твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Савінського Олега Петровича - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.