Справа № 263/8099/19
Провадження № 3-зв/263/3/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кулика С.В. у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2019 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулика С.В. по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.В обґрунтування вимог заяви зазначено, що між ним та суддею Куликом С.В. склалися особистисті неприязні стосунки через непорозуміння у взаємовідносинах як працівників двох правоохороних органів, що може викликати сумніви в об`єктивності або неупередженості прийняття рішення при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, тому вважає, що він підлягає відводу.

Митько ОСОБА_2 надав заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутністю, наполягав на його задоволенні, додатково зазначив, що за час перебування судді на службі в органах прокуратури Донецької області неодноразово зустрічався з останнім за службовою діяльністю, внаслідок чого виникали непорозуміння, які з часом призвели до особистих неприязнених стосунків. На погляд заявника це може впливати на неупередженість судді.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, на засадах верховенства права.

Відповідно до ст. 9 даного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, які передбачають для учасників судового провадження можливість заявити відвід судді та самовідвід судді відповідно, та не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і, зокрема, врегулювання права на самовідвід і порядку розгляду заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і вирішити питання про самовідвід за правилами, закріпленими в КПК України.

Підстави для відводу судді визначені ч. 1 ст. 75 КПК України. В даному випадку суд вважає за необхідне керуватися п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він, визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У статті 15 Кодексу суддівської етики України, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду, що кореспондується з принципом неупередженості в Бангалорських принципах. При виконанні своїх професійних обов`язків суддя не повинен виявляти особистої прихильності, небезсторонності або упередженості.

Враховуючи вищевикладене, з метою уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, суд приходить до висновку про задоволення заяви про відвід судді Кулика С.В. у зазначеній справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,245,246 КУпАП України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецькій області Кулика С.В. у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л.Соловйов