ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2230/19
провадження № 3/753/1232/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм у ПП «Баядера», за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 19.01.2019 року, о 18 год. 29 хв., рухаючись по вул. Малоземельній, 75 - Б у м. Києві, керував автомобілем «Фіат», д.н.з. НОМЕР_1, в порушення п. 2.9 А ПДР, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

У суді захисник ОСОБА_2 - адвокат Шимко А.О. звертав увагу на те, що причину зупинки ОСОБА_2 не пояснили. Зазначав, що застосований «Алкотест 6820» не входить до переліку дозволених спеціальних техзасобів для проведення огляду, а також те, що чинного сертифікату відповідності на вказаний прилад не має. Крім того, вказав, що на чеку «Драгер» температура вказана +11, проте насправді температура була - 4, що підтверджується даними відповіді УкрГМЦ. Вказане, на думку адвоката, свідчить про те, що огляд, проведений за допомогою указаного приладу є недійсним. Просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Сам ОСОБА_2 вину заперечував. Вказав, що нічого в той день не вживав і таке взагалі не можливо, так як він працює на підприємстві водієм і кожного ранку перед виїздом проходить обстеження, проте не заперечував, що ставив підпис про згоду з результатами тесту.

Вислухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши докази, зібрані по справі, приходжу до наступного висновку.

Як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і відповідно до якого рівень алкоголю в крові порушника склав 2.31 проміле, що свідки підтвердили своїми підписами як у протоколі, так і у акті огляду на стан сп'яніння.

При цьому ОСОБА_2, у разі незгоди з результатами тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, не був позбавлений можливості пройти огляд у медичному закладі.

Твердження адвоката Шимка А.О. про те, що прилад «Драгер» не міг бути використаний працівниками поліції з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння є неспроможним з огляду на наступне.

Відповідно до ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», який діяв до 31.12.2015 року, для серійного виробництва в Україні ЗВТ або ввезення їх на територію України партіями передбачалось проведення державних випробувань та занесення цих ЗВТ до Державного реєстру ЗВТ.

Станом на 31.12.2015 року до Державного реєстру ЗВТ було занесено газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT (зокрема, виконання з умовним позначенням Alkotest 6820) призначені для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихається людиною, виробництва фірми Drager Safety AG & Co. KGaА, Німеччина, номер за Державним реєстратором У788-14, та видано сертифікат відповідності ЗВТ затвердженому типу № UА-МІ/2-4574-2014 від 01.09.2014 року, який був чинним до 27.03.2017 року.

Водночас з 01.01.2016 року набрав чинності ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», яким не передбачено проведення державних випробувань ЗВТ, натомість передбачено здійснення оцінки відповідності на законодавчо регульованих ЗВТ вимогам технічних регламентів.

Крім того, відповідно до інформації з Реєстру затверджених типів ЗВТ на газоаналізатори Alkotest…, Interlock…виробництва фірми Drager Safety AG & Co. KGaА, Німеччина призначеним органом з оцінки відповідності - ДП «Укрметртестстандарт» 05.10.2017 року видано сертифікат перевірки типу UА.TR.001 101-17, який діє до 05.10.2027 року.

При цьому посилання сторони захисту на те, що зупинка ОСОБА_2 була безпідставною є неспроможними з огляду на те, що самим ОСОБА_2 жодних заперечень з даного приводу, як убачається з даних відеозапису, висловлено не було.

Крім того, питання щодо неправомірних дій працівників поліції в частині зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 не відноситься до предмету розгляду у вказаній справі.

Посилання захисника на те, що на чеку приладу «Драгер» вказана температура +11 замість тієї, що фактично була 19.01.2019 року - 4 жодним чином не можуть спростувати наявність вини ОСОБА_2 у інкримінованому йому правопорушенні, так як останній жодних заперечень з приводу результатів тесту не висловлював, будь - яких зауважень щодо приладу «Драгер», температури та показників рівню алкоголю в крові не мав, що підтверджується як даними відеозапису, так як даними акту огляду на стан сп'яніння, де ОСОБА_2 було особисто поставлено підпис про згоду з результатами тесту.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не зважаючи на заперечення ним своєї вини, підтверджена в повному обсязі, а позиція щодо невизнання вини є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя