Справа № 464/1025/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/341/19 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою матеріали справ про адміністративні правопорушення №464/1025/19 (пр. 3/464/582/19) та №464/1027/19 (пр. 3/464/583/19) об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 11.02.2019 року о 02 год. 10 хв. на вул. Ярослава Мудрого, 14 у м. Львові, керуючи автомобілем марки «ВMW», р.н. НОМЕР_1 , був неуважним, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, внаслідок чого зіткнувся з деревом, завдавши транспортному засобу технічних пошкоджень, а пасажирам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, чим порушив пункти 2.3 б, 12.1 ПДР. В подальшому, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши орган чи підрозділ поліції, чим порушив пункт 2.10 а, д ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 11 березня 2019 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення, призначивши йому максимально допустимий розмір штрафу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною в частині накладення на нього найсуворішого покарання, оскільки судом не в повній мірі враховано обставини справи та його особу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, що не позбавляє апеляційний суд можливості розгляду скарги у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Висновок судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ №197256, №197257 від 20 лютого 2019 року, висновком за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 13 лютого 2019 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 лютого 2019 року, схемою та ілюстративною таблицею до такого, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, даними під час розгляду справи, і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно зі ст. ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, суддя першої інстанції при накладенні стягнення на ОСОБА_1 в повній мірі врахував особу правопорушника, який неодружений, на утриманні дітей та інших осіб не має, працює, його вік та стан здоров`я, ступінь вини та тяжкість вчиненого, а також те що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за яке піддавався адміністративному стягненню, що є обставиною, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність, - щире розкаяння винного, а також спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинене.

З огляду на вищенаведене, а також на поведінку ОСОБА_1 після вчинення адміністративного правопорушення, який спробував уникнути адміністративної відповідальності, залишивши місце ДТП, вважаю, що накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Апеляційний суд також враховує той факт, що ОСОБА_1 неповнолітніх дітей чи інших осіб на своєму утриманні не має, суспільно-корисною працею не займається, має задовільний стан здоров`я, а тому підстав для зміни обраного адміністративного стягнення не вбачається.

Оскільки як на час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у суді першої інстанції, так і на час апеляційного розгляду, судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливість застосування до ОСОБА_1 менш суворого адміністративного стягнення, аніж позбавлення права керування транспортними засобами, відтак доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про порушення суддею вимог закону при обранні адміністративного стягнення не заслуговують на увагу та не підлягають до задоволення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 11 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк