Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/998/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук Віктор Васильович, розглянувши адміністративну справу стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працюючого водієм-продавцем ПРАТ «Олевський хлібозавод» м.Олевськ, не інваліда, не депутата, до адміністративної відповідальності протягом року не піддавався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу серії ГР № 273617 від 23.06.2019 року та матеріалів адміністративної справи вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , об 13 годині 30 хвилин, в м.Олевську по АДРЕСА_1 13 Житомирської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень, яке виразилося в погрозах та образах відносно своєї дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

У судовому засіданні, в ході розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 , зазначив про те, що зміст ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України йому зрозумілі, захищати свої інтереси буде за допомогою адвоката Зембри Є.Є., до головуючого судді відводів не має. Свою провину у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки він 23.06.2019 року, об 13 годині 30 хвилин, в м.Олевську по АДРЕСА_1 « АДРЕСА_2 , Житомирської області, не вчиняв домашнього насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , а навпаки це остання вчинила з ним бійку та побила його.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 , своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, і висунуту захисну версію, його винність у даному адміністративному правопорушенні за викладених вище обставин підтверджується крім частково власне його показами, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених під час судового розгляду інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Таким чином,з`ясовуючи обставини вчиненого особою, яку притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, яке виразилося у вчиненні домашнього насильства, судом було заслухано пояснення ОСОБА_1 , його адвоката, а також досліджено долучені до матеріалів адміністративної справи письмові докази, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності, зокрема:

- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , від 23.06.2019 року, відповідно до яких 23.06.2019 року, об 13.30 годині, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, в АДРЕСА_1 , вчинив безпричинну сварку із неповнолітнім сином ОСОБА_3 , і після того як вона заступилася за дитину ОСОБА_1 , став сваритися з нею, де в ході сварки висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та таким чином чинив відносно ОСОБА_2 , психологічний тиск внаслідок чого вона була змушена викликати поліцію, (а.с.3);

- протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 273617 від 23.06.2019 року, де зазначені обставини вчинення інкримінуємого в провину особі, яку притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та його пояснення з приводу вчиненого правопорушення, у присутності потерпілої ОСОБА_2 , (а.с.2).

Показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд оцінює критично, як спосіб захисту останнього з метою уникнення адміністративної відповідальності за фактично вчинене адміністративне правопорушення. Посилання ОСОБА_1 , на те, що він не вчиняв зазначеного адміністративного правопорушення, намагаючись перекласти свою провину на інших осіб (дружину), свідчить про його нещирість, є надуманими та безпідставними, так як показання потерпілої-дружини ОСОБА_2 , яка 23.06.2019 року, об 13.30 годині була допитана працівниками поліції, наданими нею на місці складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 , є достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними, вони узгоджуються з іншими письмовими доказами, які було досліджено у судовому засіданні. А тому, суд обґрунтовано вважає, що вищевикладені покази ОСОБА_1 , свідчать про те, що він намагається всіляко перешкодити встановленню істини у адміністративній справі, ввести суд своїми неправдивими показаннями в оману, перекласти свою вину на інших осіб, за допомогою цього уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, незважаючи на переконливі, численні і об`єктивні докази його винності, вперто відстоює власну надуману версію події, яка була спростована.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

А, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд кваліфікує за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Призначаючи ОСОБА_1 , адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, враховується її майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.35 КУпАП, судом визнаються, як вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, обираючи вид та міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , крім того суд враховує вік правопорушника та його ставлення до вчиненого правопорушення, та те що він раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню за аналогічні правопорушення, однак у судовому засіданні намагався перекласти свою провину на дружину, має постійне місце роботи, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2007 року народження, вчинив правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не розкаявся у вчиненому, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, що говорить проте, що правопорушник не зробив для себе відповідних висновків, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , і надалі буде вчиняти аналогічні правопорушення. На підставі чого, приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 , ст.27 КУпАП і на підставі викладеного та у відповідності до ч.1 ст.173-2 КУпАП обрання ОСОБА_1 , адміністративного стягнення, в межах санкції частини статі за якою він притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане стягнення є доцільним і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ч.1 ст.173-2, ст.ст.7, 9, 27, 33-35, 40-1, 221, 245, 246-249, 251, 252, 254-256, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294, 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу в розмирі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Штраф перерахувати на рахунок - Отримувач коштів: УК в Олевському районі/Олевськ.р-н/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37937306, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6460, Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_3 ), на користь держави судовий збір в сумі 384.20 грн., які перерахувати на р/р 6001, Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку її оскарження.

Суддя: В. В. Волощук