Справа № 513/233/19
Провадження № 3/513/149/19
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року

Суддя Саратського районного суду Одеської області Тончева Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 24 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Крім того, постановою Саратського районного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення

Однак, 14 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній 14 лютого 2019 року близько 13 години 45 хвилин по вулиці Лесі Українки села Плахтіївка Саратського району Одеської області керував мотоциклом марки «МТ 11 Днепр» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП .

Зазначені матеріали відповідно до п. 26.1 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 були зареєстровані в АСДС та розподілені судді Саратського районного суду Одеської області Тончевій Н.М..

ОСОБА_1 . в судове засідання не з`явився, викликався належним чином, про що свідчит зворотнє поштове повідомлення з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, вважаю, що наведена його поведінка є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи дане рішення, керуюсь принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №367852 від 14 лютого 2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 14 лютого 2019 року близько 13 години 45 хвилин по вулиці Лесі Українки села Плахтіївка Саратського району Одеської області керував мотоциклом марки «МТ 11 Днепр» державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП ;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи та, з яких вбачається, що останній відмовляється від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не заперечує, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 14 лютого 2019 року близько 13 години 45 хвилин по вулиці Лесі Українки села Плахтіївка Саратського району Одеської області вони були зупинені співробітниками поліції та були присутні під час того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Тож, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Крім того, санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Проте, з довідки інспектора Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області вбачається, що згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 посвідчення водія не вдавалось.

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, суд не вправі застосовувати до нього таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи викладене та обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, приходжу до висновку про можливість застосування щодо останнього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами .

На підставі викладеного, керуючись ст.. 40-1, ч.3 ст.130, ст. ст..245, 268, 280, 283, 284 КУпАП-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнення проводити на користь держави на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , МФО банку - 899998, код ЄДРПОУ отримувача - 37607526, банк отримувача - м. Одеса Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК в Одеській області/Одеська область/, код класифікації доходів бюджету-21081300, призначення платежу - адміністративний штраф у сфері безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок на розрахунковий рахунок НОМЕР_4, код банку отримувача (МФО) - 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38037959, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - УК у Сарат.р-ні /Саратський р-н/ 22030101, призначення платежу - судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим (ч. 1 ст. 287 КУпАП).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні(ч. 2 ст. 291 КУпАП).

Суддя Н. М. Тончева