ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/137/19 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Постанова
і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мельниченка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 , 25.11.2018 року о 06 годині 30 хвилин в м. Херсоні по вул.2а Вірьовчина біля буд.№1 керував транспортним засобом Dodge RAM VAN, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 25 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, яка в порушення частини 1 статті 268 КУпАП розглянута без його участі та даних про його належне повідомлення щодо місця і часу її розгляду, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просив поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що пропустив його з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав 21 січня 2019 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Мельниченко М.С., підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга - задоволенню, а оскаржена постанова-скасуванню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови у межах строку на апеляційне оскарження йому вручено не було, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

В порушення вказаної норми закону суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 130КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою права настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №11039(з послідуючими змінами) затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Згідно із пунктом 2 наведеного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зі змісту протоколу серії БД № 194672 про адміністративне правопорушення, складеного 25 листопада 2018 року поліцейським роти № 1батальону УПП в Херсонській області рядовим поліції Пащенком А.Я., який відповідно до положень статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне порушення, вбачається, що 25 листопада 2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за результатами проведення якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,32проміле).
Однак, наведений протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації щодо підстав зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 (якщо таке зупинення поліцейським здійснювалося), а також в ньому не зазначено, за якими ознаками поліцейський визначив наявність підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння.

Відсутні в протоколі також пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а лише поліцейським зазначено, що пояснення «надасть в суді».

Суд на наведені недоліки уваги не звернув та розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , дані про своєчасне оповіщення якого про місце і час розгляду справи відсутні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 25.11.2018 року він транспортним засобом не керував, а о 06.30 годині ранку підійшов до місця, де був припаркований належний йому автомобіль. Мав намір передати транспортний засіб синові, якого й очікував, коли до нього підійшов поліцейський із зауваженням, що автомобіль знаходиться в місці, де зупинка заборонена. Щодо нього була складена постанова про порушення Правил дорожнього руху. Надати пояснення щодо порушення статті 130 КУпАП поліцейський йому не пропонував.

З метою усунення розбіжностей щодо встановлених судом першої інстанції обставин справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд заслухав пояснення поліцейського роти № 1батальону УПП в Херсонській області рядового поліції Пащенка А.Я., який пояснив, що дійсно 25.11.2018 року ним стосовно ОСОБА_1 була складена постанова про адміністративне правопорушення за зупинку автомобіля в неустановленому для цього місці, а після цього у нього виникла підозра про перебування останнього у стані сп`яніння. Підставою для огляду на стан сп`яніння вважав запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення. Зазначив, що підійшов до автомобіля, який зупинився, але спостерігав транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , в русі, однак ця обставина зафіксована не була.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001року із послідуючими змінами, водієм о особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія ( посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є необхідним при розгляді даної справи.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, у рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі обставин щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який поліцейським не зупинявся, відсутні підстави стверджувати, що зібрані уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення особою докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП (відсутності події і складу адміністративного правопорушення).
Керуючись статтями 247, 254, 268 КУпАП, апеляційний суд
постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду Л.В. Пузанова