Провадження № 3/761/3850/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Левицької Т.В., за участю прокурора Дяченко В.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протоколи №№ 252, 253 від 19.04.2019 року, складені оперуповноваженим відділу протидії хабарництву Управління захисту економіки у місті Києві ДЗЕ НП України Поліщуком В.В. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, ?

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколів №№ 252, 253 від 19.04.2019 року про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, складені відносно ОСОБА_1 , остання обіймаючи з 16.02.2018 посаду головного державного інспектора відділу з надання адміністративних послуг самозайнятим особам управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно 20.02.2019, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 вказаного Закону не повідомила НАЗК у десятиденний строк про суттєві зміни у майновому стані після отримання 29.05.2018 року доходу у вигляді подарунку квартири.

ОСОБА_1 відповідно до наказу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 102-0 від 31 травня 2011 року з 01 червня 2011 року призначено на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу з надання адміністративних послуг само зайнятим особам управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві та підтверджено 12 ранг державного службовця.

Наказом Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 10-о від 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного інспектора відділу з надання адміністративних послуг само зайнятим особам управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Наказом Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 128-0 від 13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з переведенням її на роботу до Головного управління ДФС ум. Києві.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2016 року «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» визначено, що спеціальне звання інспектора податкової і митної справи І рангу співвідноситься до 7 рангу державного службовця.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, головний державний інспектор відділу з надання адміністративних послуг самозайнятим особам управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_1 ., будучи державним службовцем категорії «В» є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 10.06.2016 року №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Рішенням Національного агентства від 18.08.2016 № 1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внесені зміни у підпункт 1 пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме: слова та цифри «15 серпня 2016 року» змінити словами та цифрами «01 вересня 2016 року». Таким чином система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року та другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2016 року.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу з надання адміністративних послуг самозайнятим особам управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, будучи державним службовцем категорії «В», зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року до 01 квітня 2018 року.

Відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2017 рік до вказаного реєстру 20.02.2019 року.

Крім того, згідно з частиною другою статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб - сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 01.01.2018 будучи державним службовцем категорії «В» була зобов`язана у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет.

Згідно публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані щодо придбання квартири АДРЕСА_2 , вартістю на дату набуття у власність за ціною 100 000, 00 (сто тисяч) гривень подала 21.02.2019 о 08 год. 23 хв.

Згідно з договором дарування, укладеного 29.05.2018 року між ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з другої сторони, ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дарунок квартиру за АДРЕСА_2 оціночною вартістю 100 000 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, тобто перевищує суму у 88 100 гривень.

З метою всебічного та повного з`ясування усіх обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання адміністративного протоколу № 252 від 19.04.2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, зареєстрований в Шевченківському районному суді м. Києва за № 3/761/3850/2019 (№ 761/16756/19) та адміністративного протоколу № 253 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зареєстрований в Шевченківському районному суді м. Києва за № 3/761/3852/2019 (№ 761/16764/19) в одне провадження, присвоївши йому єдиний номер - 3/761/3850/2019 (761/16756/19).

В судовому засіданні прокурор підтримала протоколи №№ 252, 253 від 19.04.2019 року про адміністративні правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , зазначивши, що в діях останньої наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснила, що вона з 05.10.2016 по даний час знаходиться у декретній відпустці. Працювала головним державним інспектором відділу з надання адміністративних послуг самозайнятим особам управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві. 03.05.2019 року вона звільнилася за власним бажанням.

Зазначила, що декларацію за 2017 рік вона подала своєчасно, а саме - 18 лютого 2018 року, заповнивши всі необхідні розділи. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з отриманням нею 29.05.2018 року подарунку від своєї бабусі ОСОБА_4 , вона також подала своєчасно, а саме - 02 червня 2018 року, також заповнивши всі необхідні розділи. Вважала, що вказані декларації подала успішно. Коли вона 20.02.2019 року зібралась подати декларацію за 2018 рік, вона побачила, що її декларація за 2017 рік та повідомлення про суттєві зміни від 02.06.2018 року знаходяться у чернетках. В подальшому 21.02.2019 року вона повторно подала щорічну декларацію за 2017 рік та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Будь-яких повідомлень про неподання нею декларації та повідомлення про суттєві зміни їй не приходили.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали протоколів про адміністративні правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, уповноваженою на те посадовою особою, а саме оперуповноваженим відділу протидії хабарництву Управління захисту економіки у місті Києві ДЗЕ НП України Поліщуком В.В. було складено адміністративні протоколи №№ 252, 253 від 19.04.2019 року відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Об`єктом даних адміністративних проступків є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання корупції.

Об`єктивна сторона цих правопорушень виражається у формі несвоєчасного подання без поважних причин щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктами вказаного правопорушення є у відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, до яких належить посада, яку займала ОСОБА_1

Суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням особи до дії та наслідків, виражене у формі умислу, тобто особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, вона пояснила суду, що з 05.10.2016 по даний час знаходиться у декретній відпустці. Працювала головним державним інспектором відділу з надання адміністративних послуг самозайнятим особам управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві. 03.05.2019 року вона звільнилася за власним бажанням.

Зазначила, що декларацію за 2017 рік вона подала своєчасно, а саме - 18 лютого 2018 року, заповнивши всі необхідні розділи. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з отриманням нею 29.05.2018 року подарунку від своєї бабусі ОСОБА_4 , вона також подала своєчасно, а саме - 02 червня 2018 року, також заповнивши всі необхідні розділи. Вважала, що вказані декларації подала успішно. Коли 20.02.2019 року вона зібралась подати декларацію за 2018 рік, побачила, що її декларація за 2017 рік та повідомлення про суттєві зміни від 02.06.2018 року знаходяться у чернетках. В подальшому 21.02.2019 року вона повторно подала щорічну декларацію за 2017 рік та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Будь-яких повідомлень про неподання нею декларації та повідомлення про суттєві зміни їй не приходили.

Як вбачається з роздруківки послідовності дій ОСОБА_1 у «Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що міститься в матеріалах справи, 18.02.2018 року у період з по з 22 год. 01 хв. до 22 год. 13 хв. ОСОБА_1 заповнювалися та переглядалися всі розділи щорічної декларації, після чого натиснуто кнопку «Подати документ» та кнопку «Вийти». Також 02.06.2018 року у період з 11 год. 16 хв. до 12 год. 01 хв. заповнено та переглянуто всі розділи повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, після чого натиснуто кнопку «Подати документ» та кнопку «Вийти».

Таким чином, вказана роздруківка послідовності дій ОСОБА_1 по заповненню останньою щорічної декларації та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані свідчить про те, що ОСОБА_1 своєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік та своєчасно повідомила НАЗК у десятиденний строк про суттєві зміни у майновому стані після отримання 29.05.2018 року доходу у вигляді подарунку квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тобто умислу, а саме усвідомлення протиправного характеру своїх дій, передбачення шкідливих наслідків таких дій і бажання їх або свідоме допускання настання цих наслідків.

Враховуючи викладене, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, а також враховуючи відсутність умислу у ОСОБА_1 , направленого на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, настання будь-яких шкідливих наслідків, суд встановив відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а відповідно і відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, оскільки відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 247, 251, 252, 268, 278, 279, 280, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Т.В.Левицька