Справа № 163/2472/18 Провадження №33/802/260/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, захисника особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді, провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №7157/20500/18 від 22.11.2018 року, складеним відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ч.Черкаси, приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений за цим протоколом і заявлений в декларації №UA205090/2018/099067 як "Сосновий брус без сорту, розпилений, торцювання під прямим кутом, неструганий, … розміром 92х92х1200 мм, в 32 пакетах по 100 штук в пакеті, об'ємом 32,501 м3" - повернуто ФОП ОСОБА_2 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Товарно-супровідні документи, що містяться в матеріалах справи, повернуто ОСОБА_2.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_2, ставилось у провину те, що він вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при наступних обставинах.

20.11.2018 року декларантом ПП "ЕЛІТ БРОК" ОСОБА_5 до митного оформлення було подано митну декларацію типу ЕК10АА №UA205090/2018/099067, CMR № 497053, рахунок-фактуру із специфікацією №15, фітосанітарний сертифікат №60/23-6018/ХХ-601560, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЧР №519527.

Згідно з цими документами переміщувався вантаж "Сосновий брус без сорту, розпилений, торцювання під прямим кутом, неструганий, … розміром 92х92х1200 мм, в 32 пакетах по 100 штук в пакеті, об'ємом 32,501 м.куб".

В результаті повного митного огляду із залученням спеціаліста встановлено, що в транспортному засобі фактично переміщується товар "пиломатеріали обрізні брус сосновий розмірами 95-100-х95-100х1200 мм в кількості 32 вантажних місць об'ємом 35,389 м.куб.", що перевищує розміри.

Дії ОСОБА_2, вчинені через декларанта ОСОБА_5 під час митного оформлення товару за декларацією № UA205090/2018/099067 шляхом подання органу доходів і зборів CMR № 497053, рахунку-фактури із специфікацією № 15, фітосанітарний сертифіката № 60/23-6018/ХХ-601560, сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЧР №519527 інспектором митниці із зазначенням положень п.п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України, ч.5 ст.65 ГК України кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України, як такі, що спрямовані на переміщення товару через митний кордон з приховуванням від митного контролю за ознакою подання як підстави переміщення товарів, документів, що містили неправдиві відомості щодо переміщуваного товару.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки формулювання правопорушення в складеному відносно нього протоколі не відповідає закону та не утворює жодного із складів порушення митних правил, передбачених у цій нормі.

Не погодившись із таким судовим рішенням т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати на прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України, накласти на нього стягнення в межах санкції цієї норми Закону, а також стягнути судові витрати. Вказує про те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення, оскільки його вина повністю доводиться матеріалами справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника митниці, який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, захисника ОСОБА_3, яка скаргу заперечила та просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при прийнятті судового рішення суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Доказами у справі про порушення митних правил згідно із ст. 495 МК України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку встановляється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Таким чином, виходячи з положень ст.495 МК України, протокол про порушення митних правил є одним із основних джерел доказів у справі.

З протоколу про порушення митних правил №7157/20500/18 від 22.11.2018 року, складеному відносно ОСОБА_2 вбачається, що дійсно викладене у ньому формулювання правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.483 МК України, оскільки незрозуміло викладена об'єктивна сторона правопорушення.

Апеляційний суд проаналізувавши матеріали справи та вищевказані норми законодавства повністю погоджується з висновком місцевого суду про те, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, так як матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на приховування товару від митного контролю, оскільки формулювання змісту протоколу про порушення митних правил не містись жодного із передбачених диспозицією ч.1 ст.483 МК України ознак складу правопорушення. Викладення суті порушення: "Вчинив дії спрямовані на його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення даного товару документів, а саме: міжнародної транспортної накладної CMR № 497053; рахунку-фактури із специфікацією № 15; сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЧР №519527; фітосанітарний сертифіката № 60/23-6018/ХХ-601560, що містять неправдиві відомості щодо переміщуваного товару", не відповідає ознакам і не утворює складу правопорушення за даною нормою та не стосується 1) найменування товару, 2) їх ваги або кількості, 3) країни походження, 4) відправника та/або одержувача, 5) кількості вантажних місць тощо, 6) коду товару згідно з УКТ ЗЕД, 7) його митної вартості.

Таким чином, ОСОБА_2 не повинен у даному випадку нести відповідальність за порушення митних правил за протоколом №7157/20500/18 від 22.11.2018 року, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст.495 МК України його винуватості у порушенні митних правил, і не було таких здобуто, як в ході розгляду справи судом першої інстанції так і апеляційною інстанцією.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Таким чином, усі твердження апелянта про незаконність судового рішення не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують правильності висновків, до яких дійшов суд першої інстанції. Постанова судді Любомльського районного суду від 14 березня 2019 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КпАП України.

А тому, апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст.294 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 березня 2019 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду ОСОБА_6