ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/4894/18 Суддя 1 інстанції: Карімов І.В.
Провадження: 33/818/470/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

09 квітня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 23 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЧугуївського міського суду Харківської області від 23 січня 2019 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як зазначено в постанові суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 251 від 06.11.2018 року, директор ТОВ «Галгаз» - ОСОБА_3 вчинив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: п.п. 134.1.1, 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, та як наслідок заниження податку на прибуток у сумі 663 323 грн., у тому числі за 2 квартал 2017 року у сумці 663 323 грн., завищення податкових зобовязань на суму 614 188 грн. за червень 2017 року по нереальним операціям з ТОВ «Грейс трейд», чим порушено п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, не нарахування податкових зобовязань у сумі 614 188 грн. за червень 2017 року при реалізації товару іншій невстановленій особі, чим порушено п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, відсутність реєстрації податкових накладних на суму ПДВ 614 188 грн. у червні 2017 року, чим порушив п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Не погодившись вказаним із рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЧугуївського міського суду Харківської області від 23 січня 2019 року, а провадження закрити. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є похідним документом, винесеним на підставі Акту перевірки. Протокол складений на підставі висновків, які викладені у Акті перевірки та в подальшому викладені у повідомленні-рішенні, яке оскаржується в адміністративному порядку і вважається неузгодженим.

Одночасно ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, про існування оскаржуваної постанови дізналася лише 05.03.2019 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не зявився, про час і місце розгляду справи була повідомлений належним чином.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, доводи на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, районний суд послався на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 251 від 06.11.2018 року та Акту перевірки №4646/20-40-144-01-08/38734615 від 06.11.2018 року, Головним управлінням ДФС у Харківській області при перевірці ТОВ «Галгаз», директором якого є ОСОБА_3, виявлено порушення вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2017 року по 30 червня 2018 року щодо порушення ст. 134, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Однак суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що не погодившись з висновками, викладеними в Акті перевірки №4646/20-40-144-01-08/38734615 від 06.11.2018 року та в повідомленнях-рішеннях від 14.11.2018 року №1 та №1, ТОВ «Галгаз» оскаржило вказані повідомлення-рішення до Державної фіскальної служби України.

Листом Державної фіскальної служби № 579/6/99-99-11-04-01-25 від 08.01.2019 року повідомлення-рішення від 14.11.2018 року №1 та №1 залишені без змін, а скарга ТОВ «Галгаз» без задоволення. (а.с. 32-38)

Відповідно до п. 56.10 Податкового кодексу України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

В подальшому ТОВ «Галгаз» звернулося з позовною заявою про оскарження повідомлень-рішень від 14.11.2018 року №1 та №1 до Харківського окружного адміністративного суду, де наразі здійснюється розгляд справи. (а.с. 39)

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. При цьому пунктом 56.18 цієї статті визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки ТОВ «Галгаз» було оскаржено відповідне рішення контролюючого органу і на даний час процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень не завершена, тобто податкові повідомлення-рішення є неузгодженими і до остаточного вирішення цього спору факт допущення порушень не є встановленим, а тому відповідні твердження податкового органу відображають лише позицію однієї із сторін спору і не можуть бути висновком про наявність в діях посадової особи платника податку вини в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку у формі умислу чи необережності, і відповідно, бути підставою для притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Викладене у сукупності свідчить про те, що по справі не встановлено обєктивних даних про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163-1 КУпАП не можна вважати законним та обгрунтованим, постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі за ч. 1 ст.163-1 КУпАП закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 23 січня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень,- скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1