Справа № 466/3508/19 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 33/811/643/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, інвалід ІІІ групи, розлученого, працюючого сторожем (команди сторожової охорони) Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті гривень) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 20.04.2019 о 03 год. 40 хв. в м. Львів, проспект В.Чорновола, 93, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ-110247», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На вказану постанову судді першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова постановлена без всебічного вивчення всіх матеріалів справи, а накладене адміністративне стягнення не враховує характеру вчиненого правопорушення. Зазначає, що при накладенні адміністративного стягнення судом не враховано його пояснень, стан його здоров`я, щире каяття, те, що вперше притягається до адміністративної відповідальності, позитивні характеристики за місцем праці. Вважає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання трудового колективу про передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.

Просить дану постанову судді першої інстанції скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.

В судовому ж засіданні апеляційного суду правопорушник ОСОБА_1 підтримав апеляцію та заявлене клопотання трудового колективу, зазначивши, що вину свою визнає та щиро розкаюється у скоєному.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який просив задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_1 не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 140459 від 20.04.2019, даними талону тестування на алкоголь апарату «Drаger» (прилад № ARJL-0248, принтер № ARJK- 0473) від 20 квітня 2019 року о 04 год. 01 хв., відповідно до якого у ОСОБА_1 у випарах з ротової порожнини наявний алкоголь 1,07 ‰; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де вказано, що останні були свідками того, що ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту 1,07 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; оглянутим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де вбачається що ОСОБА_1 проходив перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту 1,07 проміле; поясненнями самого ОСОБА_1 , даними в судовому зсіданні суду першої інстанції, з яких вбачається, що він дійсно вжив 200 гр. горілки, після чого керував транспортним засобом.

Та, на думку апеляційного суду, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при вирішенні клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу Львівського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України вірно враховано суспільну небезпеку вчиненого діяння, грубе порушення правил дорожнього руху, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є малозначним, а керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння може привести до тяжких наслідків, а також поведінку правопорушника під час складання працівниками поліції відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та прийшов до вірного висновку про неможливість задоволення такого клопотання.

Також апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного приходить до переконання, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином з огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно нього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду В.О. Михалюк