Справа № 159/1191/19
Провадження № 3/159/893/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, що надійшли від УПП у Волинській області ДПП в м. Ковелі Волинської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 15.12.84 р. н., гр. України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «А»/25, не працюючого, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ст. 122 - 2, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 06 год. 43 хв. 24.02.19 р. в м. Ковелі Волинської області, по вул. Володимирській, 91, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», д. н. з. АС 7977 СЕ, на вимогу працівника поліції про зупинку т/з, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Mitsubishi», д. н. з. 114675 на синьому кольорі, по вул. Незалежності, 119 в м. Ковель Волинської області, шляхом утворення штучного затору. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 - 2 КУпАП.

Він же, о 06 год. 43 хв. 24.02.19 р. в м. Ковелі Волинської області, по вул. Володимирській, 91, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», д. н. з. АС 7977 СЕ, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, нечітка мова, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відомо про наявність у провадженні суду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 уникає явки в судове засідання за судовою повісткою.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.08 р. у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Однак, ОСОБА_1 не бажає за судовою повісткою прибувати до суду, повідомити причини неявки, рухом справи не цікавиться та не вживає заходів, щоб дізнатись про дане судове провадження яке відоме йому.

Тому вважаю, що розгляд справи можливий у відсутності ОСОБА_1

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122 - 2 КУпАп, стверджується матеріалами справи: даними протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 422244 від 24.02.19 р., серії БД № 317788 від 24.02.19 р., протоколом про адміністративне затримання серії ВН № 003487 від 24.02.19 р., рапортами поліцейських роти з обслуговування м. Ковеля УПП у Волинській області від 24.02.19 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, довідкою УПП у Волинській області від 25.02.19 р., даними відтвореного у судовому засіданні відеозаписом подій з диску з відеоматеріалами.

За протоколом серії АА № 652882 від 24.02.19 р., він же, о 07 год. 24.02.19 р., знаходячись в м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавській, 1, не виконував законну вимогу поліцейського, а саме: не зупинив свій автомобіль після порушення ПДР після зупинки транспортного засобу та на неодноразові та наполегливі вимоги поліцейського вийти з автомобіля, не реагував та нецензурно висловлювався на адресу поліцейських, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, тобто, правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Однак вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що винуватість особи у вчиненні злісної непокори законній вимозі поліцейських при виконанні ними своїх службових обов"язків, тобто, вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не доведено належними та допустимими доказами у справі.

Так ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Однак у протоколі серії АА № 652882 від 24.02.19 р. особі вмінено частково вчинення діяння, що охоплюється диспозицією ст. 122 - 2 КУпАП - "не виконував законну вимогу поліцейського, а саме: не зупинив свій автомобіль після порушення ПДР після зупинки транспортного засобу"; а у іншій частині вмінений особі діянь - "на неодноразові та наполегливі вимоги поліцейського вийти з автомобіля, не реагував та нецензурно висловлювався на адресу поліцейських" - не конкретизовано. у чому полягала вимога поліцейських, що має бути законною.

З відтвореного у судовому засіданні відеозапису вбачається, що, дійсно, біля приміщення Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області поліцейські відразу, підійшовши до автомобіля ОСОБА_1, стали неодноразово та одночасно висловлювати водієві автомобіля, якого переслідували та зупинили шляхом утворення штучного затору, та яким виявився ОСОБА_1, вийти з автомобіля. Однак за таких обставин до початку спілкування з водієм пред"явлення тільки такої вимоги вважаю передчасним, а тому - незаконним; доказів про те, чи у особа цю вимогу злісно не виконувала, немає. ОСОБА_1, перебуваючи у кайданках у салоні свого автомобіля, у подальшому також просив поліцейського зняти з нього каданки, для чого поліцейський пропонував водієві вийти з автомобіля саме задля цих цілей. Тобто вимоги як такої від поліцейського водієві та злісного невиконання з боку водія в цей момент також не було.

Письмові докази у справі не містять підтвердження вчинення ОСОБА_1 злісної непокори поліцейським.

Тому у цій частині провадження у справі слід закрити за відсутністю у діях особи складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Враховуючи матеріали справи, те, що ОСОБА_1 раніше не піддавався адмінстягненню, однак, вчинив 2 правопорушення на протязі короткого проміжку часу, помякшуючих його відповідальність обставин у справі немає; він не працює та доходу не має, хоча є працездатного віку; приходжу до висновку, що достатнім та необхідним буде обрати стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкціями ст. 122 - 2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами, з врахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Із ОСОБА_1 слід стягнути на доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 36, 247, 268, 40 1, 284, 280, ст. 122 - 2, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 122 - 2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративноїх відповідальності за ст. 185 КУпАП, провадженням закрити за відсутністю складу та події правопорушення, передаченого ст. 185 КУпАП.

Стягнути із ОСОБА_1 на доход держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп..

Розяснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_5