Справа№ 640/1699/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., з участі адвоката ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: м. Харків, вул. Куйбишева, 73, іпн НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2019 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 12.01.2019 р. серії БД № 068228 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 не визнав себе винуватим та пояснив, що не заперечує факт знаходження 12.01.2019 р. о 06.05 год., на вул.Я.Мудрого в м. Харкові у стані алкогольного спяніння, однак автомобілем ВАЗ 210994-20, д.н.з АХ2199АТ, не керував. Після того, як він не зміг завести свій транспортний засіб він подзвонив своєму батьку та попросив приїхати, щоб допомогти полагодити або транспортувати автомобіль до місця їх мешкання. Оскільки він дуже змерз, то вирішив випити алкогольний напій, що зігрітись. Коли він повернувся до автомобіля і сів в нього, щоб зігрітися, до нього підійшли патрульні поліцейські та предявили претензії щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чого не було.

Адвокат ОСОБА_1 просить закрити провадження у справі, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_2, думку захисника, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення 12.01.2019 року о 06.05 год., в м. Харкові, на вул. ОСОБА_4, в районі буд. 33/35, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 210994-20, д.н.з АХ2199АТ, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини; поведінка, що не відповідає обстановці; не чітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager та у закладі охорони здоровя КЗОЗ м. Харків, водій відмовився в присутності двох свідків.

Особа, яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно установити наявність двох обставин, а саме: 1) що особа керувала транспортним засобом; 2) ця особа знаходилась в стані алкогольного сп'яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається, що ОСОБА_2 12.01.2019 р. о 06.05 год. керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, д.н.з АХ2199АТ. Крім того, з цього відеозапису можливо побачити, що лобове скло вказаного автомобілю вкрито товстим шаром снігу, що виключає можливість керування цим транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, пояснення якого додані патрульними поліцейськими до матеріалів справи, пояснив суду, що 12.01.2019 р. близько 06.00 год. він зі своїм товаришем проходили по вул. Я.Мудрого та перебували у стані алкогольного спяніння. В цей час їх зупинили працівники поліції та психологічно примусили його надати письмові пояснення про те, що він начебто штовхав автомобіль його знайомого ОСОБА_2, який не заводився, а ОСОБА_2 керував цим автомобілем. Однак, з ОСОБА_2 він ніколи знайомий не був і ніякі автомобілі в той час не штовхав.

Патрульні поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які оформлювали цей адміністративний матеріал, на виклики суду для допиту не зявились, про причини своєї неявки не повідомили.

Інших доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення,оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі, що 12.01.2019 р. о 06.05 год. ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 210994-20, д.н.з АХ2199АТ, по вул. Я.Мудрого, в районі будинку 33/35, у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - К.С. Садовський