Ухвала

Іменем України

31 липня 2019 року

смт Краснопілля

справа № 588/1190/19

провадження № 3-зв/578/4/19

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП у відповідному відмінку/ ,

учасники судового процесу:

секретар судового засідання Литвин А.В.

Встановив:

17.07.2019 до Краснопільського районного суду Сумської області надійшла заява судді Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С. про самовідвід разом із матеріалами справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

09.07.2019 року суддя Линник О.С. подала заяву про самовідвід з метою виключення сумнівів у інших учасників судового розгляду щодо неупередженості судді, в якій зазначає, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є близькими родичами між собою, а саме ОСОБА_1 є братом її чоловіка.

Підсудність розгляду даної заяви про самовідвід судді Линник О.С. визначено Краснопільському районному суду Сумської області постановою судді Сумського апеляційного суду Олійник В.Б. від 12 липня 2019 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 вказану справу передано для розгляду судді Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, згідно поданої заяви поліцейський Дараган М.О. просив справи розглянути за його відсутності.

Дослідивши зміст заяви про самовідвід та доданих до неї документів, суд доходить висновку, що заява судді Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С. про самовідвід підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно до положень статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією частини першої статті 130 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року), суд дійшов висновку, що заяву про самовідвід слід вирішувати за аналогією закону, а саме з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України /далі також КПК у відповідному відмінку/.

Згідно зі статтею 75 КПК встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, п. 3, 4 частини першої статті 75 КПК визначено, що такими обставинами є: коли суддя особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, або за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст. 75, 76 КПК є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 80 КПК заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 80 КПК, відвід повинен бути мотивованим.

Суддя Линник О.С. в своїй заяві про самовідвід навела об`єктивний критерій наявності підстав для самовідводу, а саме вона зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є її близьким родичем.

Дана обставина на переконання судді може викликати сумнів у інших учасників процесу в її неупередженості при розгляді справи.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві довіру. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69).

Практика Європейського суду свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р.). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів.

Другий критерій це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності суддів доти, доки не доведено інше.

Неупереджений суддя складає свою думку у справі на підставі об`єктивних фактів, а не особистих почуттів та схильностей, тобто неупереджено, об`єктивно, справедливо.

Об`єктивність судді має розглядатися у двох аспектах як внутрішній стан судді, його свобода від будь-яких схильностей, упередженостей, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім того, як свідчить практика Європейського суду з прав людини заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлений самовідвід судді Линник О.С. підлягає задоволенню, оскільки з урахуванням об`єктивного критерію заява ґрунтується на вимогах п. 4 частини першої статті 75 КПК, в якій визначено підстави для відводу судді, а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Керуючись статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 75, 76, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

Постановив:

Заяву судді Тростянецького районного суду Сумської області Линник Оксани Сергіївни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 588/1190/19 щодо ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, задовольнити.

Суддю Тростянецького районного суду Сумської області Линник Оксану Сергіївну відвести від судового розгляду справи №588/1190/19 провадження №3-зв/578/4/19 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Косар