Справа № 163/600/19 Провадження №33/802/349/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст.ст.471, 472 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Лукашука А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду від 29 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень з конфіскацією в дохід держави 13 618 (тринадцяти тисяч шістсот вісімнадцяти) злотих загальною вартістю 96 068,22 гривень. Провадження у справі за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 15.02.2019 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем "Опель", номерний знак НОМЕР_2 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148 норму 13 618 злотих загальною вартістю 96 068,22 гривень.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0654/20500/19 він же, при тих же обставинах, не задекларував за встановленою формою вказану валюту, яка підлягала обов`язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.257, 366, 374 МК України «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дії.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.ст. 471 МК України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що не згідний з постановою в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладення стягнення у вигляді штрафу з накладенням на нього додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації валютних коштів. Просить постанову судді скасувати, закрити провадження у справі, та повернути вилучені грошові кошти.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., який заперечив проти апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Рішення суду в частині закриття провадження у справі за ст.472 МК України ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані в повній мірі.

Так визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, суд зазначив, що він, слідуючи 15.02.2019 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем "Опель", номерний знак НОМЕР_2 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148 норму 13 618 злотих загальною вартістю 96 068,22 гривень.

Разом з тим як в протоколі про порушення митних правил так і у постанові невірно зазначено нормативний акт, який регулює дані правовідносини, а саме - постанову Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148, яка втратила чинність на підставі Постанови Правління НБУ від 02 січня 2019 року№3.

Тому суддя апеляційного суду при розгляді матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності керується чинним на момент порушення митних правил нормативно-правовим актом, який регулює дані правовідносини, а саме Постановою НБУ від 02.01.2019 року № 3 з метою реалізації вимог Закону України «Про валюту і валютні операції»

За таких обставин, враховуючи те, що під час провадження та розгляду справи, були порушені вимоги ст.ст. 494, 531 МК України, суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови Любомльського районного суду від 29 березня 2019 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

Відповідно до ст.471 МК України передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, за переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення, особа, яка формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю, несе відповідальність за ст.471 МК України.

Відповідно до п. 6 положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене Постановою НБУ від 02.01.2019 року № 3 з метою реалізації вимог Закону України «Про валюту і валютні операції». встановлено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , слідуючи 15.02.2019 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем "Опель", номерний знак НОМЕР_2 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену вищевказаною постановою Правління НБУ норму 13 618 злотих загальною вартістю 96 068,22 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про порушення митних правил №0654/20500/19, контрольним талоном, поясненнями ОСОБА_1 безпосередньо після вчинення правопорушення (а.с. 7), актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу з фото-таблицями.

Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України валюти - 13 618 польських злотих, що по курсу НБУ в становили 96 068,22 гривень, яка перевищила дозволену до вивезення норму готівки, визначену постановою НБУ від 02.01.2019 року № 3 з метою реалізації вимог Закону України «Про валюту і валютні операції», тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Статтею 23 КпАП України встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.ст.33-35 КпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Так, суд враховує обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні трьох малолітніх дітей, а також те, що порушення митних правил сталося з необережності, оскільки ОСОБА_1 мав перетинати державний кордон з дружиною, яка в останній момент не змогла поїхати у зв`язку з хворобою дітей, а валютні кошти бралися з розрахунку на обох.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Крім цього, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Гірлян проти Росії" від 09.10.2018 (скарга № 35943/15, §31) зазначено, що положення Кодексу про адміністративні правопорушення Росії … не залишає за судом права винесення вироку стосовно будь-якого розсуду … шляхом надання права вибору між штрафом, еквівалентним, по крайній мірі, неоголошеній сумі, або конфіскації неоголошених готівкових коштів. На думку Суду, така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів и захистом права особи на власність. … Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне и надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину (див. Ісмаїлов, § 38, и Болевич, § 45, Танасов проти Румунії № 65910/09, § 28, 31 жовтня 2017 року).

З огляду на зазначені вище обставини цієї справи та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування до ОСОБА_1 і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст.471 МК України як безальтернативне стягнення, буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Таким чином, встановлено підстави для накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу без конфіскації предметів порушення митних правил.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Любомльського районного суду від 29 березня 2019 року щодо нього в частині притягнення до відповідальності за ст..471 МК України скасувати та постановити нову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень.

Вилучені в порядку ст.511 МК України як предмети порушення митних правил 13 618 (тринадцять тисяч шістсот вісімнадцять) злотих повернути ОСОБА_1 .

В решті постанову Любомльського районного суду від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук