ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/570/19 Справа № 178/238/19 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює на Придніпровській залізниці, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 січня 2019 року о 00 год. 30 хв. на автошляху Т 0429 в смт. Божедарівка Криничанського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків відмовився.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що судом не надано належної оцінки показанням наданих ним під час судового розгляду, протокол про адміністративне правопорушення має чисельні порушення, не досліджено належним чином докази надані ОСОБА_1 та його захисником та взагалі не взято їх до уваги.

Вказує, що поліцейськими не було проведено медичний огляд та не було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, мвідки не були очевидцями керування ним транспортним засобом, відсутній акт медичного огляду, судом не взято до уваги, що на відеозаписі не видно свідків.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з'явились. підтверджень поважності причин неявки до судового засідання не надали, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінки і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконанні в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 230060 від 14.01.2019 року (а.с. 1) ; рапортом (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 3-4), згідно яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння; відеозаписом з нагрудної камери.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження на місті та в медичному закладі огляду на стан сп'яніння, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Покази свідків та працівника патрульної поліції повністю узгоджуються між собою та сумнівів у апеляційного суду не викликають.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі стосовно того, що співробітниками поліції не пропонувано йому пройти в установленому порядку медичний огляд, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери, на якій ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на місці та в разі відмови пройти медичний огляд в медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що свідки не могли бути очевидцями керування ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не заслуговують на увагу, оскільки відносно ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,і факт відмови підтверджується, крім показів свідків, відеозаписом з нагрудної камери.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що суд не дослідив належним чином докази, надані ним та його захисником та взагалі не взяв їх до уваги не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази, наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Всі інші доводи апеляційної скарги апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому розкрито повністю об'єктивну сторону правопорушення, його суть, зазначено ознаки алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах з порожнини рота), зафіксовано відмову порушника від проходження огляду на стан сп'яніння на місці та медичного огляду в присутності двох свідків, які підписали даний протокол. Жодних зауважень до протоколу не зазначено.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова