ун. № 759/7156/19
пр. № 3/759/4240/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

13.04.2019 року о 12:05 годин, ОСОБА_1 рухаючись по вул. Осіння, в районі будинку 71 в місті Києві, керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, неприродний блідий колір обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП його явка не є обов`язковою. Так, ОСОБА_1 повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за зазначеної з його слів в протоколі про адміністративне правопорушення адресою, однак судові повістки були повернуті на адресу суду у зв`язку із закінченням строку зберігання. ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки отримав його копію, про що свідчить його підпис у протоколі. Крім цього, ОСОБА_1 було роз`яснено, що розгляд його справи буде проводитись у Святошинському районному суді міста Києва, про що свідчать відповідні відомості в протоколі про адміністративне правопорушення. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 304220 від 13.04.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.04.2019 року, диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, довідкою Т.в.о. інспектора ВАП УПП у місті Києві ДПП Шахової В.О., згідно якої фабулу адміністративного протоколу слід вважати як ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься довідка т.в.о. інспектора ВАП УПП у місті Києві Неживої І.М., згідно якої ОСОБА_1 02.04.2019 року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік, та копія постанови Святошинського районного суду міста Києва від 02.04.2019 року, справа № 759/4389/19, роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка не містить відомостей про набрання постановою законної сили. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень станом на час розгляду справи також відсутні відомості про набрання зазначеною постановою законної сили.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім цього Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином суддя вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, не працює, у зв`язку з чим до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя С.В. Степанова