Справа № 751/6531/18 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/12/19
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 гривень 40 копійок в дохід державного бюджету.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, 12.09.2018 року о 21 год. 40 хв. в м. Чернігові по вул. Незалежності, буд. 12, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння обличчя, характерний запах з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, на приладі Драгер та у лікаря нарколога, водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та недоведеністю його вини.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він дійсно знаходився у своєму авто, однак керувала авто його дружина ОСОБА_3. Будь-якого доказу, що він керував авто працівники поліції не надали. Також вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив усі матеріали справи, оскільки не допитав жодного учасника процесу особисто, як вбачається з оскаржуваної постанови. Зазначає, що свою вину не визнав, а тому і відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Також, вказує, що у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт його повідомлення про дату та час проведення судового засідання по справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції не врахував позицію Європейського суду з прав людини, висловлену ним в остаточному рішенні «Жук проти України» від 11.04.2011 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він дійсно знаходився в стані алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження медичного огляду, оскільки не керував транспортним засобом. Автомобілем керувала його дружина, які пішла додому до приїзду працівників поліції, і коли приїхали працівники поліції, то біля автомобіля знаходився тільки він.

Адвокат ОСОБА_2 також підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він разом з ОСОБА_5 перебував на чергуванні в районі Масанів і отримав орієнтування про те, що біля магазину «Велмарт» водій автомобіля Ніссан перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Вони перебували рядом з магазином і розвертаючись побачили, що вказаний автомобіль відїжджає від магазину і через декілька метрів зупинився. Вони весь час рухались за вказаним автомобілем і зупинились відразу біля нього. Коли автомобіль Ніссан зупинився з водійського місця вийшов ОСОБА_1, більше нікого в автомобілі не було і після його зупинки інші особи з автомобіля не виходили.

Аналогічні пояснення надала в суді апеляційної інстанції і свідок ОСОБА_5

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, адвоката, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які засвідчили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також від медичного огляду на стан спяніння у лікаря нарколога, при цьому наголошували, що останній мав ознаки алкогольного спяніння (а.с.5,6), рапортом поліцейського ОСОБА_8 взводу №1 роти №2 БУПП у Чернігівській області від 12.09.2018 року (а.с.8).

Також, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд у встановленому законом порядку.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп'яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

Факт перебування в стані алкогольного сп'яніння і відмову від проходження медичного огляду не заперечував в суді апеляційної інстанції і особа, яка притягнута до відповідальності. А його показання про те, що він не керував транспортним засобом в повній мірі спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які на думку суду є достовірними і узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Доводи апелянта про допущені судом порушення щодо розгляду справи у його відсутність апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

З матеріалів провадження вбачається, що справа неодноразово відкладалася, спочатку судова повістка повернулася з поміткою «через не запит», у звязку з чим справу було відкладено, потім двічі справа відкладалась у звязку із поданими ОСОБА_1 клопотаннями про бажання ознайомитися з матеріалами справами та через хворобу, які були задоволені, однак після цього ОСОБА_1 знову подав клопотання про відкладення. Про розгляд справи 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 було повідомлено належним чином, в матеріалах справи на а.с.24 мається відповідна телефонограма. Той факт, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні не перешкоджав подати докази, які він вважав необхідними, зокрема разом з клопотаннями про відкладення справи.

Таким чином, у суду були обґрунтовані підстави розглянути справу у його відсутність по наявним у матеріалах доказам.

Крім того, ОСОБА_1 була надана можливість надати пояснення особисто в суді апеляційної інстанції, чим останній скористався.

Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням норм законодавства, всебічно, повно і обєктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність і в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 16 листопада 2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_9