Справа № 235/7981/19
Провадження № 3/235/1045/19

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2019 року суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СРПП Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2019 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144389 від 25.01.2019 року водій ОСОБА_1. 25.01.2019 року о 07.40 год. в м. Покровськ, по вул. Гайдамацька, 92, в порушення п. 2.5 ПДР України керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота, тремтіння рук), від продуття газоаналізатору «Драгер» та проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно матеріалів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовується наступними письмовими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144389 від 25.01.2019 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1. 25.01.2019 року о 07.40 год. в м. Покровськ, по вул. Гайдамацька, 92, в порушення п. 2.5 ПДР України керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з рота, тремтіння рук), від продуття газоаналізатору «Драгер» та проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3І (а.с. 4);

-поясненнями свідка ОСОБА_2, в яких він зазначив, що 25.01.2019 року в його присутності та присутності другого свідка, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1В від продуття газоаналізатору «Драгер» та проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився (а.с. 5);

-поясненнями свідка ОСОБА_3, в яких він зазначив, що 25.01.2019 року в його присутності та присутності другого свідка, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1В від продуття газоаналізатору «Драгер» та проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився (а.с. 6);

-довідкою № 923/50/07-2019 від 28.01.2019, виданою начальником СРПП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, згідно якої р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.. 130 КУпАП, не притягувався (а.с.7).

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що того дня він керував автомобілем НОМЕР_1, його зупинили працівники поліції, причину зупинки не пояснили. Працівники поліції зупиняли усі автомобілі підряд , в тому числі й його. Запідозрили його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Пропонували пройти медичний огляд, але не пояснили, що він зобовязаний на їх вимогу пройти такий огляд. Так як він поспішав на роботу, то написав у протоколі про виживання напередодні вина та відмову проходження віл освідування під диктовку працівника поліції та поїхав. Свідків при цьому не було. Він був абсолютно тверезий та міг пройти освідування на вживання алкоголю.Він тоді був офіційно працевлаштований торгівельним агентом на ТОВ «Караван Сарай» та поспішав на наряд. Копію трудової книги долучає. Якщо б працівники поліції пояснили, що він зобов»язаний пройти медичний огляд, він би обов»язково його пройшов, бо раніше він с такою ситуацією не стикався.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність події, а в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У звязку з набранням чинності вказаного Закону було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан спяніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (в редакції від 28 жовтня 2015 року).

Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого спяніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Але у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоровя з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,де б були зазначені ознаки наркотичного спяніння ,які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище інструкції (ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, що і стало є однією з підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Окремої оцінки потребує також причина зупинки інспектором поліції водія ОСОБА_1.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1.. у судовому засіданні, працівники поліції зупинили транспортний засіб під його керуванням, але причину зупинки не пояснили. Суддя зазначає, що ці обставини також є порушенням діючого законодавства.

Свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»:

1) в разі порушення водієм Правил дорожнього руху;

2) в разі очевидних ознак технічної несправності транспортного засобу (відсутність бокових дзеркал, бампера, бите лицеве скло тощо);

3) наявність інформації про причетність водія або пасажирів автомобіля до вчинення ДТП, злочину чи адмінправопорушення, або якщо транспортний засіб пребуває у розшуку;

4) необхідність опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення ДТП, злочину, адмінправопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

5) залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам ДТП або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів ДТП;

6) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

7) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

8) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв (автомобільна сирена тощо).

Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Інші підстави є незаконними.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

З огляду на те, що підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейським не зазначено, то саме зупинку транспортного засобу та наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст.. 35 Закону України «Про національну поліцію».

В судовому засіданні проглянуто відеозапис, доданий до матеріалів справи, але суд, не має можливості надати оцінку зазначеному відеозапису, оскільки, на відеозаписі не вбачається ким саме з посадових осіб, та в якій саме медичній установі пропонується пройти медичне обстеження, відсутній запис оформлення письмового направлення, форма якого наведена у додатку 1 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 N 1452/735, відсутній запис надання ОСОБА_1 копії направлення. Крім того, з відеозапису не вбачається осіб, яким працівником поліції визначено статус свідків, що викликає об»єктивний сумнів у їх присутності при відмові водія від проходження освідування за допомогою спеціальних засобів та проходження огляду у наркологічному диспансері, що в свою чергу позбавляє суд надати оцінку доданим до протоколу про адміністративне правопорушення поясненням осіб, яких працівником поліції, було визначено як свідків при складанні протоколу.

Крім того, суддя зазначає що, пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону N 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону N 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144389 від 25.01.2019 року водій ОСОБА_1, в протоколі не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення, водночас згідно доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, матеріалів, відеозапис вівся.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року (справа № 428/2769/17, адміністративне провадження №К/9901/1667/17) по справі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, якою визнано, що відсутність зазначення в постанові технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Норми ст. ст. 245, 280 КУпАП встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в судовому засіданні не добуто доказі провини ОСОБА_1., а саме відмови від продуття алкотестеру на місці зупинки та проходження медичного огляду в медичній установі для визначення стану алкогольного спяніння.

З урахуванням вказаних норм КУпАП, а також встановлених в судовому засіданні обставин, які достовірно свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, а в діях ОСОБА_1. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 130 ч. 1, 247 ч. 1, 289, 291, 294, 299, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя