Справа №636/2371/19
Провадження №3/636/657/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2019 року м. Чугуїв
Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Військової прокуратури Харківського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ішунь Красноперекопського району АР Крим, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , командира взводу зв`язку 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
встановила:
14.06.2019 року до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 12.06.2019 року, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді командира взводу зв`язку 2 механізованого батальйону, у військовому званні «сержант», діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на протязі квітня-травня 2019 року не забезпечив належного зберігання закріпленого за ними військового майна, а саме - охолоджуючої рідини М-40 у кількості 220,00 кг., в результаті чого вказане майно було втрачено, внаслідок чого державі в особі військової частини НОМЕР_1 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 4 868 грн. 60 коп. (а.с.1-4).
Прокурор Військової прокуратури Харківського гарнізону Зубко А.О. вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведеним, у зв`язку з чим вважає за необхідне притягнути останнього до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, згідно яких він свою вину не визнає з наступних підстав: так, відсутня накладна, яка б підтверджувала отримання ним охолоджуючої рідини М-40, документи службового розслідування доводять неправдиву інформацію та містять не його підпис, пояснення, надані в ході службового розслідування, підроблені, а також, ОСОБА_1 стверджує, що на момент зникнення охолоджуючої рідини М-40 він перебував в зоні бойових дій (ОСС). Рідина в цей час була закрита в боксі та опечатана печаткою, бокс зданий під охорону черговому парку. Після повернення ОСОБА_1 з ОСС в боксі стояла техніка, печатки на боксі були інші, а рідина зникла. Таким чином, ОСОБА_1 не мав змоги перевіряти наявність майна, будучи у відрядженні.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що у жовтні 2017 року в м. Мар`їнка, коли він був ТВО командира взводу зв`язку йому була видана охолоджуюча рідина М-40, однак без підтверджуючих цей факт документів, тобто він не був на той час матеріально відповідальною особою. Командиром взводу зв`язку його призначено 01.08.2018 року. Наприкінці 2017 року рідина була перевезена в техніці до військової частини, а потім весною її злили з техніки в бочку, яка зберігалась у боксі. 06.05.2018 року, коли ОСОБА_1 вирушав у зону бойових дій, рідина знаходилась у боксі, а по поверненню в грудні 24.12.2018 року виявлено відсутність рідини. ОСОБА_1 стверджує, що бокс відкривався у його відсутність, оскільки там стояла техніка 4 механізованої роти. ОСОБА_1 доповідав заступнику командира батальйону ОСОБА_2 про відсутність рідини. В квітні-травні 2019 року відбулась інвентаризація, під час якої виявлена нестача охолоджуючої рідини М-40. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 надав особисті письмові пояснення, в яких виклав вказані факти. Після цього він пішов у відпустку на 10 діб, по поверненню йому стало відомо, що в період його відсутності за фактом нестачі рідини проведено службове розслідування. З актом службового розслідування ОСОБА_1 ознайомився лише у прокуратурі, куди його викликали, тобто він його не підписував, пояснення, що викладені в акті не надавав.
На запитання суду щодо можливості оскарження акту службового розслідування, ОСОБА_1 зазначив, що не скористався цим правом у зв`язку з перебуванням на навчаннях та брак часу.
Також, ОСОБА_1 пояснив суду, що відбуваючи до АТО він не доводив до відома командування, що в нього на збереженні перебуває охолоджуюча рідина М-40, обов`язки щодо забезпечення належного зберігання закріпленого за ними військового майна на час своєї відсутності на інших осіб не покладав, лише опечатав бокс, де зберігалась рідина, та здав його під охорону чергового парку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , старший солдат, командир відділення взводу зв`язку 2 механізованого батальйону. Приблизно восени 2017 року, точної дати свідок не пам`ятає, він повернувся з зони бойових дій і бачив рідину в боксі, потім знову поїхав до зони бойових дій 07.05.2018 року, а коли повернувся 26.12.2018 року, то рідина в боксі вже була відсутня.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що не знає чи була рідина взагалі, але додав, що командир повинен нести відповідальність за зниклу рідину тому, що він є матеріально-відповідальною особою.
Вислухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та письмові докази, що містяться в них, судом встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом на посаді командира взводу зв`язку 2 механізованого батальйону ОСОБА_1 (а.с.43-45,50).

За наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 28.09.2016 року №246 з ОСОБА_1 укладено контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України та призначено курсантом навчального взводу зв`язку навчальної роти зв`язку навчального батальйону зв`язку (а.с.71).

Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 24.11.2016 року №110 ОСОБА_1 закінчив навчання, пройшовши загальновійськову підготовку та повний курс фахової підготовки військовослужбовців військової служби за контрактом Збройних Сил України за спеціальністю радіозв`язку (а.с.72).

Того ж дня його виключено зі списків особового складу військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (а.с.73).

Згідно наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 від 28.11.2016 року №263 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини на посаду радіотелефоніста відділення управління командира батальйону взводу зв`язку 2 механізованого батальйону (а.с.74).

З 04.04.2017 року по 23.06.2017 року ОСОБА_1 пройшов підготовку військовослужбовців військової служби за контрактом за базовим рівнем сержантського та старшинського складу, про що свідчить наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 23.06.2017 року №63 (а.с.75).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2017 року №2 ОСОБА_1 призначено на посаду командира відділення зв`язку взводу зв`язку 2 механізованого батальйону (а.с.76).

01.08.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду командира взводу зв`язку 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2018 року №160 (а.с.77).

Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до приписів ст.ст. 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті). Командир взводу (групи, башти) зобов`язаний стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності.

З рапорту заступника командира 2 МБ з тилу ОСОБА_5 від 23.04.2019 року стало відомо, що під час перевірки майна, а саме низькоохолоджуючої рідини М-40, виявлено її нестачу в взводі зв`язку 220 кг. (а.с.5).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №768 від 23.04.2019 року за даним фактом призначено службове розслідування (а.с.6)
За результатами службового розслідування складено акт, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , з якого слідує, що в ході службового розслідування, шляхом перевірки даних, відібрання пояснень та звірки документів, встановлено, що втрата у взводі зв`язку 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 військового майна сталася внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків командиром взводу зв`язку 2 механізованого батальйону ОСОБА_1 , які визначені ст.ст. 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та покладають на командира відповідальність за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, у зв`язку з чим останній зобов`язаний стежити за наявністю і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі і особисто проводити їх огляд і перевірку наявності (а.с.7-12).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2019 року №900 «Про результати проведення службового розслідування», ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності та позбавлено премії (а.с.15-19).
З пояснень командира взводу зв`язку 2 механізованого батальйону ОСОБА_1 від 13.05.2019 року слідує, що за результатами перевірки від 23.04.2019 року виявлено нестачу охолоджуючої рідини М-40, яка рахується за взводом зв`язку 2 механізованого батальйону, у кількості 220 кг., що відповідає обліковим даним Книги обліку наявності та руху військового майна від 21.12.2017 року №109. Свою вину ОСОБА_1 визнав та погодився з порядком відшкодування шкоди, про що свідчить його особистий підпис в пояснювальній записці (а.с.21).
ОСОБА_1 пояснив в суді, що зазначені пояснення він не писав, його особисті пояснення датовані 25.04.2019 року, згідно яких виходячи до зони бойових дій бочка з антифрізом була ним залишена в боксі та бокс опечатано, здана під охорону. Після повернення з зони бойових дій в боксі рідини вже не було, опрос з цього приводу результатів не дав, місцезнаходження бочки встановити не вдалося. ОСОБА_1 вирішив за власні кошти відновити нестачу антифрізу, але до 25.04.2019 року йому це не вдалося із-за того, що зароблені кошти він витратив на навчання в інституті та на оплату адміністративних проваджень.
Відповідно до Книги обліку наявності та руху військового майна взводу зв`язку 2 механізованого батальйону від 21.12.2017 року №109, до взводу зв`язку 2 механізованого батальйону передано охолоджувальну рідину М-40 у кількості 220 кг. І станом на 10.04.2019 року вона була ще наявна у взводі, про що свідчить проведена звірка (а.с.28-30).
В накладній №490 від 18.10.2017 року відповідальним отримувачем охолоджувальної рідини М-40 значиться командир взводу зв`язку 2 механізованого батальйону ОСОБА_1 (а.с.53).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1126-VІІ від 17.03.2014 року, відповідно до п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106, ст. 112 Конституції України та ст.ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, на території України оголошено про проведення часткової мобілізації.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Твердження ОСОБА_1 про фальсифікацію службового розслідування не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді, оскільки докази цього факту суду не надані. Відповідно до п. 3 розділу IV Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства Оборони України 21.11.2017 року №608, військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, що визначені законодавством України. Таким чином, в разі незгоди з результатами службового розслідування ОСОБА_1 мав можливість оскаржити акт службового розслідування, проте не скористався цим правом. В суді пояснив, що в нього не було на це часу.
З матеріалів справи вбачається, що охолоджувальна рідина М-40 передавалась по накладній до взводу зв`язку 2 механізованого батальйону, командиром якої є ОСОБА_1 . Згідно своїх посадових обов`язків він, як командир взводу, є матеріально відповідальною особою за збереження майна взводу та повинен стежити за його наявністю, проводячи регулярну перевірку.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що рідина зникла з боксу, в якому зберігалась, у період, коли останній перебував у відрядженні у 2018 році, не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно останньої звірки, проведеної 10.04.2019 року, охолоджувальна рідина М-40 була наявна у взводі, що, як вже зазначалось судом, відображено у Книзі обліку наявності та руху військового майна взводу зв`язку 2 механізованого батальйону від 21.12.2017 року №109.
За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і такими, що у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, дані про особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Керуючись ст.ст. 172-15, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя, -
постановила:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. на р/р №0020, отримувач - Чугуївське УК/м.Чугуїв/21081100, код отримувача - 37792204, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.П. Дьоміна