ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/57/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Згідно постанови, ОСОБА_1, 07.09.2018 року о 18.16 год. в м. Тернопіль по вул. Галицька, 7 В, керував транспортним засобом OPEL MOVANO д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alkotest 6810 №ARАМ-2250 (повірка дійсна до 06.12.2018р.) та проїхати для огляду в КУТОР ТОНД водій відмовився, в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вважає, оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, такою, що підлягає скасуванню.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року, мотивуючи тим, що не був присутнім в судовому засіданні 23.11.2018 року та отримав копію постанови 03.01.2019 року в Тернопільському міськрайонному суді. Про її винесення дізнався 03 січня 2019 року від працівників патрульної поліції і того ж дня ознайомився з нею на сайті Єдиного реєстру судових рішень.

В судове засідання 01 лютого 2019 року апеляційного суду ОСОБА_1 не був повідомлений під розпис і надіслана за місцем його проживання судова повістка повернулась за закінченням терміну зберігання. Разом з тим у призначений день апеляційного розгляду ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про відкладення судового розгляду у зв'язку поїздкою до дружини в лікарню в м.Київ. В наступні судові засідання 12 і 19 лютого та 05 і 21 березня 2019 року ОСОБА_1 також не з'явився, заяв та клопотань про їх відкладення не подавав, а також не надав жодних даних, що підтверджують поважність причин його неявки в судові засідання

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов'язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В даному випадку, ОСОБА_1 було відомо про здійснення судом провадження за його апеляційною скаргою, однак він в апеляційний суд в період з 01 лютого по 21 березня 2019 року не з'явився і не надав доказів існування обставин, що об'єктивно перешкоджають йому взяти участь в судовому розгляді, а тому апеляційний розгляд проведено у його відсутності.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду відносно ОСОБА_1 винесено 23 листопада 2018 року. Апеляційна скарга на вказану постанову подана 10 січня 2019 року, тобто більше ніж через десять днів після її винесення.

Отже, встановлений законом строк апеляційного оскарження ОСОБА_1 пропущено.

Доводи апеляційної скарги про те, що цей строк пропущений з поважних причин, є необґрунтованими і спростовуються наявними у справі матеріалами.

Так, зі змісту оскарженої постанови слідує, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні і давав пояснення з приводу обставин справи, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Також, в матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 про видачу йому копії постанови у цій справі (№607/18353/18) датована ним 30 листопада 2018 року (а.с.24).

Наведене повністю спростовує доводи ОСОБА_1, що він до 03 січня 2019 року не знав про винесену відносно нього постанову і тому не мав можливості її оскаржити.

Таким чином, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку апеляційного оскарження не можна вважати такими, що об'єктивно перешкоджали подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після винесення постанови, а тому вони не є поважними і не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року відносно нього і повернути подану ним апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду Сарновський В.Я.