Справа № 206/1623/19
Провадження № 3/206/657/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

10.06.2019року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Малихіна В.В., розглянувши матеріал справи про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20.03.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшов матеріал справи про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 09.03.2019 року приблизно о 08:57 год., знаходячись в п`яному вигляді чинив домашнє насильство щодо своєї тещі та дружини, чинив щодо них психологічне насильство, щодо їх неповнолітньої дитини ( ОСОБА_3 11 років), погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоду здоров`ю ОСОБА_4 .

В судові засідання ОСОБА_2 викликався чисельними судовими повістками за вказаною адресою мешкання, зокрема на 10.04.2019 року, 22.04.2019 року, 13.05.2019 року, 23.05.2019 року, 31.05.2019 року та 10.06.2019 року, однак жодного разу не з`явився, будь-які клопотання з цього приводу до суду не надходило. Крім того судом було винесено постанови про його примусовий привід, проте вказані постанови залишились не виконаними, до суду надійшли матеріали з Самарського ВП ДВП в Дніпропетровській області, згідно яких ОСОБА_2 не мешкає за вказаною у протоколі адресою, та його місцеперебування не можливо встановити.

Згідно зі ч. 3 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Таким чином, можна стверджувати, що суд вжив всі належні заходи з метою повідомлення ОСОБА_2 про час і дату судових засідань з приводу розгляду справи про адміністративне правопорушення, розпочату відносно нього.

В цей самий час з протоколу про адміністративне правопорушення ГП № 542493 від 09.03.2019 року, складеному відносно ОСОБА_2 , вбачається що останній в повному обсязі обізнаний щодо складання відносно нього цього протоколу, ознайомлений з його змістом, повідомлений про місце розгляду справу, підтвердив правильність зазначеної адреси місця його мешкання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, ОСОБА_2 до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд не звертався.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За таких обставин, враховуючи відсутність об`єктивної можливості викликати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання для безпосереднього заслуховування пояснень останнього та вичерпання судом всіх можливих правомірних засобів такого виклику, - суд не може приступити до розгляду справи по суті, так як такий розгляд, за відсутності ОСОБА_2 , позбавить останнього права на судовий захист, суттєво порушить його право бути присутнім при розгляді справи, давати пояснення та надавати заперечення, представляти докази, задавати питання свідкам тощо, що є порушенням права особи на захист.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, дії, які містили ознаки адміністративного правопорушення, були вчинені 09.03.2019 року, тобто на час розгляду справи пройшов строк встановлений для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення та встановлено, що пройшло три місяці з дня вчинення правопорушення, суд, після закінчення такого строку, не вправі, обмежуючи право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на судовий захист, з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, на підставі чого провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, ст. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя В.В. Малихіна