Справа № 761/1181/19
Провадження № 3/761/949/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Наталія Василівна, розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, тимчасово не працюючого, адреса місця проживання: АДРЕСА_1,

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

до Шевченківського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 313436, вбачається, що такий було складено 28.12.2018 року о 04 год. 10 хв. поліцейським роти № 7 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Луценком Д.П.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 28.12.2018 року о 03 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Данила Щербаківського, 62, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA FABIA з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із змісту вказаного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з таким протоколом, про що свідчить його підпис в графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Також, ОСОБА_1 було відомо про те, що такий протокол буде направлений до Шевченківського районного суду м. Києва, що також підтверджено його підписом у протоколі у відповідній графі.

Однак, в судові засідання, призначені на 01.02.2019 та 22.02.2019, ОСОБА_1 не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення судового розгляду чи про поважність причин неявки, від ОСОБА_1 не надходило.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 був повідомлений завчасно та належним чином про розгляд справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Положення ст. 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимоги ст.280 КУпАП встановлюють, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч.1, 2 ст. 130 КУпАП передбачають, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

Так, згідно даних, які містяться у протоколі серії БД № 313436, 28.12.2018 року о 03 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Данила Щербаківського, 62, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA FABIA з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився в присутності двох свідків.

Даний протокол складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а отже, відповідає вимогам діючого законодавства.

Як вбачається із довідки, складеної старшим інспектором ВАП УПП в м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Пацай В.В., відповідно до якої 25.06.2018 та 11.08.2018 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення ним 21.05.2018 та 15.07.2018 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та просить фабулу протоколу серії БД №313436 вважати як ч.3 ст.130 КУпАП.

Однак, виходячи із системного аналізу змісту ст.ст. 7, 245, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначається суть адміністративного правопорушення, тобто суд діє лише в межах доводів зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки в протоколі вказана кваліфікація вчиненого адміністративного правопорушення ч.2 ст.130 КУпАП, з урахуванням суті адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі, а саме ч.2 ст.130 КУпАП, то ця обставина свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 130 КУпАП, оскільки суд не може змінити визначену кваліфікацію вчиненого правопорушення та погіршити становище особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд враховує ч.3 ст. 62 Конституції України, яка визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суддею приймаються до уваги долучені до протоколу відеоматеріали, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 28.12.2018 року, які засвідчили той факт, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану сп'яніння, про що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведені докази, свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином відмова водія від проходження відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Із змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків підтверджується наведеними вище доказами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, вважаю, що стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 130, 266, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред'явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: