Справа № 738/451/19
№ провадження 3/738/100/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Мена

Менський районний Чернігівської області

у складі:

судді Сова Т.Г.

секретаря судового засідання Бреус Н.В.,

за участю:

прокурора Олєйнікова І.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні справи відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого інспектором Державної прикордонної служби,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу № 54 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 26 лютого 2019 року, складеного оперуповноваженим міжрайонного відділу № 3 (м.Мена) Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_2, слідує, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Домницький виправний центр № 135», тобто у відповідності до пп. «д» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» під час припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави, 17 січня 2019 року, несвоєчасно, без поважних причин, подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, хоча був звільнений 25.07.2017, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З протоколу № 55 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 26 лютого 2019 року, складеного оперуповноваженим міжрайонного відділу № 3 (м.Мена) Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України лейтенантом поліції ОСОБА_2, слідує, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Домницький виправний центр № 135», тобто у відповідності до пп. «д» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» у встановлений законом термін наступного року після припинення діяльності, несвоєчасно, без поважних причин, подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий (2017) рік, за формою, що визначається Національним агентством, а саме подав таку декларацію 17.01.2019, хоча мав би подати таку декларацію до 01.04.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Проведеною перевіркою, на думку особи, що склала протоколи про адміністративне правопорушення встановлено, що згідно наказу ДУ «Домницький виправний центр № 135» № 48/ОС-17 від 15 червня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Домницький виправний центр № 135», який згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією та особою, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязаний був наступного (2018) року після припинення такої діяльності подати в установленому абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий (2017) рік, тобто до 01.04.2018.

Крім цього, на виконання підпункту 2 п. 5, п. 8 та п. 9 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, ОСОБА_1, як субєкт декларування, що припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязаний був подати таку декларацію не пізніше такого припинення.

Відповідно до наказу № 60/ОС-17 від 25 липня 2017 ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Домницький виправний центр № 135» відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), яку подав ОСОБА_1, зареєстровано в Реєстрі лише 17.01.2019 о 18 год. 22 хв.

Враховуючи вищевикладене, оперуповноважений міжрайонного відділу № 3 (м. Мена) Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України лейтенант поліції ОСОБА_2, прийшов до висновку про відсутність у ОСОБА_1 поважних причин, що призвели до несвоєчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та про наявність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він працював на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Домницький виправний центр № 135», 25 липня 2017 року був звільнений з даної посади за власним бажанням, оскільки дізнався про ліквідацію установи і знайшов нову роботу. Відразу влаштувався на роботу по контракту інспектором Державної прикордонної служби. При звільненні йому ніхто не пояснив про необхідність подання електронної декларації. Про це ОСОБА_1 дізнався лише на початку 2019 року і відразу заповнив на сайті НАЗК дві електронні декларації при звільненні і ту, що охоплює період, за який потрібно подавати декларацію. З протоколами погоджується, але наголосив, що правопорушення вчинив не навмисно, наміру приховувати якусь інформацію не мав, просто не знав про необхідність подання такої декларації після звільнення з посади.

Прокурор Менської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку, що в діях порушника є непрямий умисел, незнання закону не звільняє від відповідальності. Посилаючись на обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення та додані до них докази, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення та накласти стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу.

Заслухавши пояснення учасників по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що стосовно ОСОБА_1 до Менського районного суду надійшли два матеріали про адмiнiстpативнi пpавопоpушення, справа про якi одночасно pозглядається одним i тим же оpганом, суд вважає за можливе на підставі ст. 36 КУпАП справи обєднати в одне провадження та розглянути їх відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи чинна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване вмотивоване рішення. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна. Винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона.

Не заперечуючи обставину, що ОСОБА_1 був субєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що він порушив порядок, передбачений ч. 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд не погоджується із твердженням, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Відповідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь при розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести суду наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації.

Крім цього, відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа № 1-27/2010).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

В ході розгляду справи судом встановлено, що немаловажними причинами несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 стала нова робота, новий рід діяльності, зміни сталого способу життя, навантаження, повязані з вивченням нових нормативних актів, обіймання посади, що не передбачає подання декларації.

Крім цього, матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності, несвоєчасно подавши електронну декларацію, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь який корупційний інтерес.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, а відтак, за діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 субєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою, тому протокол про вчинення корупційного правопорушення за ст. 172-6 КУпАП не може бути складений, а справа за таке діяння, яка надійшла до суду має бути закрита за відсутності складу правопорушення.

Відповідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності в діях особи, відносно якої він складений, складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 247, 14 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу №738/451/19 (провадження № 3/738/100/2019) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та справу № 738/452/19 (провадження №3/738/101/2019) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП обєднати в одне провадження з присвоєнням № 738/451/19 (№ провадження №3/738/100/2019) .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга (подання) подається до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Суддя Сова Т.Г.