Справа № 263/3421/19
Провадження № 3/263/1145/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Диміч Т.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Маріуполя справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка не працює, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст. 185-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №237612 від 05.03.2019 року, ОСОБА_1, 03.03.2019 року о 12:00 годині, за адресою: м.Маріуполь, площа Тетральна, організувала мітинг без попередження Маріупольськогої міської ради заздалегідь, чим порушила встановлений порядок організації мітингу та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнала та зазначила, що вона виконала вимоги, визначені ст. 39 Конституції України, нею 01.03.2019 року та іншими особами було повідомлено Центральний ВП ГУНП в Донецькій області, КП «МТТУ», Департамент транспорту та звязку Маріупольської міської ради щодо проведення мітингу 03.03.2019 року о 12-00 год. біля Драматичного театру м. Маріуполя, тому будь-яких порушень з її боку не було .

Захисник ОСОБА_2, просила закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, у звязку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-1 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

З письмових пояснень ОСОБА_1, доданих до протоколу, встановлено, що вона виконала вимоги, визначені ст. 39 Конституції України. При цьому до протоколу також додані повідомлення ОСОБА_1 від 01.03.2019 року та інших осіб до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, КП «МТТУ», Департаменту транспорту та звязку Маріупольської міської ради щодо проведення мітингу 03.03.2019 року о 12-00 год. біля Драматичного театру м. Маріуполя.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 185-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку під час проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

При встановленні об'єктивної сторони вказаного правопорушення слід враховувати, що згідно з вимогами ст. 39 Конституції України, громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Наведене положення Конституції України узгоджується з положеннями ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, окрім вищевказаних конституційних норм, іншого законодавчо встановленого порядку проведення зборів і зібрань на даний час в Україні не існує, разом з тим, встановлено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, яка може настати лише у разі порушення встановленого порядку організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій.

Практика розгляду Європейським судом з прав людини свідчить про те, що Суд (справа «Вєренцов проти України») констатує порушення статті 11 Конвенції у разі накладення адміністративного стягнення у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за 185 та 185-1 КУпАП, визнаючи це втручанням у право заявника на свободу мирних зібрань, гарантованих цією статтею Конвенції, зазначаючи, що здійснення цього права не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві для досягнення законних цілей, зазначених у пункті 2 статті 11 Конвенції.

Констатоване Судом втручання у право заявника на свободу мирних зібрань не було передбачено законом, оскільки українським парламентом не було прийнято жодного закону, який би регулював порядок проведення мирних демонстрацій, хоча у статях 39 і 92 Конституції України чітко вимагається, щоб таку процедуру було встановлено законом. Тому порядок, зазначений у статті 185-1 КУпАП, не був сформульований достатньо чітко для того, щоб заявник міг передбачити наслідки своїх дій.

Також, у пункті 67 вказаного рішення Суду зазначено, що хоча таке правопорушення, як порушення порядку проведення демонстрацій передбачалося КУпАП, його підстава, тобто, порядок проведення демонстрацій, не було з належною чіткістю встановлено національним законодавством. За відсутності чіткого та передбачуваного законодавства, що визначає правила проведення мирних демонстрацій, покарання заявника за порушення неіснуючого порядку було несумісним зі статтею 7 Конвенції.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП відповідно до якої обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, приймаючи до уваги правовий висновок, зроблений Верховним судом України у постанові №5-49кс13 від 03 березня 2014 року, відповідно до якого, за наявності правової невизначеності законодавства в сфері регулювання відносин по організації або проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, тобто в ситуаціях, подібних до справи щодо заявника (справа «Вєренцов проти України»), застосування статті 185-1 КУпАП до особи, якій вона буде ставитися за провину, слід визнавати таким, що не буде ґрунтуватися на законі, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-1 КУпАП.

При розгляді вказаної справи судом встановлено, що в самому протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відображено, який конкретно нормативний акт порушено, суть його приписів, з посиланням на статтю та назву.

Крім того, згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до рішення Маріупольської міської ради «Про затвердження структури, загальної чисельності апарату міської ради та його виконавчих органів» від 29.12.2015 року №7/3-26 Департамент транспорту та звязку входить до апарату Маріупольської міської ради, яка в свою чергу орган місцевого самоврядування у Донецькій області.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185-1 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 276 280 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185-1 ч. 1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя П.І.Папаценко