Справа № 159/301/19 Провадження № 33/802/152/19 Головуючий у 1 інстанції:Панасюк С. Л.
Категорія:ч.4 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі (1200) однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 08 січня 2019 року о 18 год. 00 хв. на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 409км., він керував автомобілем, марки «ВАЗ 2101» номерний знак 72769ВО, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.10 (є) Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості. Зазначає, що у автомобілі він був з товаришем ОСОБА_3, який ним керував, однак згодом ОСОБА_3 не впорався з керуванням, залишив автомобіль і пішов віднайти трактор, щоб витягнути транспортний засіб. ОСОБА_1 стояв біля автомобіля, коли підійшли працівники поліції, які в результаті і склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. З огляду на наведене просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, показання свідків, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом не було дотримано в повному обсязі.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08.01.2019 серії БД № 136042 08 січня 2019 року близько 18 год. 00 хв. на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 409км. водій транспортного засобу ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у вставленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

Частина 4 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Положення п.1.10. Правил дорожнього руху України регламентують, що дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Крім того, за даним фактом відсутні будь-які відомості про наявність постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Дана обставина також підтверджується відповіддю №1635/41/17/4-2019 від 27.03.2019 Відділу організації несення служби в м.Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1, він керуючи автомобілем, не справився з керуванням, внаслідок чого автомобіль занесло у кювет, а після цього вказана особа вживала алкоголь (а.с.4).

Як вбачається з рапортів працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 08 січня 2019 року ними був виявлений автомобіль, який знаходився у кюветі. Водій автомобіля ОСОБА_1 повідомив їм, що вживав алкоголь після ДТП, але від проходження огляду на стан спяніння у вставленому законом порядку відмовився (а.с.5, 6).

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 (працівник поліції) показав, що 08 січня 2019 року він разом з колегою заступив на службу. під час несення якої вони побачили автомобіль, який з'їхав у кювет. Біля автомобіля знаходився громадянин ОСОБА_1, який повідомив їм, що керував транспортним засобом та з'їхав у кювет. Водій мав явні ознаки алкогольного спяніння. Також водій повідомив, що його кум пішов шукати транспорт, щоб витягнути автомобіль. Через деякий час на місці події появився брат водія, який сказав, що це він керував автомобілем. Будь-якого тиску ним на ОСОБА_1 не чинилося. Також даний свідок зазначив, що громадянина ОСОБА_3 на місці події він не бачив. Даний громадянин лише приїжджав на пост поліції.

Свідок ОСОБА_3 в апеляційному суді показав, що в той день він підвозив ОСОБА_1 додому на власному автомобілі. По дорозі його занесло і автомобіль з'їхав у кювет. ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, залишився спати в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, а він пішов шукати транспортний засіб, щоб витягнути машину. Алкогольних напоїв з ОСОБА_1 біля автомобіля не вживав.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги показання свідка ОСОБА_3, так як вони суперечать всім іншим матеріалам справи.

В судовому засіданні апеляційного суду доведено та підтверджено доказами, що саме ОСОБА_1 08.01.2019 керував автомобілем марки ВАЗ 2101 р.н.з.72769ВО з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №136042 від 08.01.2019 (а.с.1), письмовими пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою виявлення факту вживання алкоголю (а.с.2), власноручними поясненнями ОСОБА_1, який вказав, що саме він керував автомобілем і не справився з керуванням (а.с.4), письмовими рапортами працівників поліції (а.с.5,6), відеозаписом з бодікамер працівників поліції, з якого вбачається, що в автомобілі відкрита дверка водія, біля якої знаходиться ОСОБА_1, який в подальшому в присутності свідків відмовляється пройти огляд з метою визначення факту алкогольного спяніння (а.с.9) та показаннями в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_5, який ствердив, що водієм автомобіля був ОСОБА_1

Також слід відмітити, що в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив, що на місці події він повідомив працівнику поліції, що саме він керував транспортним засобом.

Отже, вищенаведеними доказами в їх сукупності повністю спростовуються твердження апелянта про те, що він не керував автомобілем та не вчиняв будь-якого правопорушення.

Таким чином, неповно і поверхнево дослідивши обставини справи, а саме відсутність будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, місцевий суд дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що постанова судді щодо ОСОБА_1 в частині кваліфікації його дій та накладеного на нього стягнення підлягає зміні, а саме дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, зменшивши накладене на нього адміністративне стягнення до розмірів та строків, визначених санкцією даної норми закону.

Отже, апеляційна скарга особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 в частині кваліфікації дій правопорушника та в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Дії ОСОБА_1 кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП із зменшенням накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу до 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов