Справа № 303/286/19
3/303/233/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Носов В.В., за участю прокурора Малицького С.І., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали які надійшли з Управління захисту економіки в Закарпатській області ДЗЕ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №32 від 15 січня 2019 року, останній складено відносно ОСОБА_1 в тому, що він являючись депутатом Мукачівської районної ради та будучи, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за порушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме факт отримання 21.12.2017 року доходу, а саме кредиту в ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 105000,00 гривень, тобто на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор Малицький С.І. вказав на під ставність притягнення ОСОБА_1 та просив накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, посилаючись при цьому на розяснення НАЗК, яким визначено, що до доходів та подарунків, які відображаються у декларації відповідно до пункту 7 частини першої статті 46 Закону «Про запобігання корупції», включають, окрім іншого, інші доходи, якими також є грошові кошти отримані за кредитом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав.

Захисник ОСОБА_2 подав до суду заперечення в яких зазначив, що відповідно до складеного протоколу та матеріалів доданих до нього вбачається, що правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_1 є неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані (ч. 2 ст. 172-6 КУпАП), в наслідок оформлення 21.12.2017 року кредитного договору в ПАТ «ПриватБанк», на суму кредиту 105000,00 гривень.

Проте, дане твердження щодо віднесення отриманого кредиту до категорії доходів, які впливають на суттєві зміни в майновому стані вважає таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, так як кредит, не можна розцінювати як різновид доходів з огляду на наступне.

Так, пунктом 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення, які поняття підпадають під категорію «доходи». Так, зокрема до доходів відносяться отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Тобто, категорію «доходи» законодавець визначив як види активів, які отримані субєктом декларування, що переходять безповоротно в його власність та по своїй правовій природі не підлягають поверненню в майбутньому.

Поняття «доходу» також визначено в абз. 5 ч. 1 глави 2 «Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України» затверджених постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 р. №255. Відповідно до даного нормативно правового акту, дохід - це збільшення економічних вигід протягом облікового періоду у вигляді надходження чи збільшення корисності активів або у вигляді зменшення зобов'язань, результатом чого є збільшення власного капіталу, за винятком збільшення, пов'язаного з внесками учасників.

Відповідно до абз. 8 ст. 3 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 N 73, доходи - збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Окрім цього вказує на те, що згідно із підпунктом 14.1.55 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам;

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); спадщини, подарунків, виграшів, призів; заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Вказує на те, що згідно із п.292.11 ст. 292 ПК України до складу доходу фізичної особи - платника єдиного податку не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів. Вважає, що дана норма по аналогії, також може бути застосована при визначенні поняття доходу в даній спірній ситуації.

Окрім цього вказав на те, що відповідно до п.9 ч.1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» отримані кредити віднесено до фінансових зобовязань.

Таким чином, вважає, що укладення кредитного договору та в подальшому отримання коштів за ним, свідчить про виникнення фінансових зобовязань, а не про різновид доходів, так як в майбутньому отримані за кредитним договором кошти повинні бути повернуті в обсязі більшому ніж отримано позичальником з урахуванням процентів.

Окрім цього вказав на те, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2017 рік, де вказав отримання кредиту, а тому у останнього не було наміру приховувати отримання коштів за кредитним зобовязанням.

Окрім цього вказав на те, що збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів, при цьому в матеріалах справи відсутні будь-які офіційні документи, які б свідчили про неподання ОСОБА_1 відомостей про зміну майнового стану.

З врахуванням вищенаведеного просив суд провадження закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до викладених у запереченнях поясненнях.

Окрім цього вказав на те, що посилання прокурора в суді на Розяснення НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» (далі «Розяснення») є безпідставним так як даний документ взагалі не є нормативно-правовим актом та не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року за № 731 та не має жодної юридичної сили. Більше того розяснення носять рекомендаційний характер та не містять правових норм. При цьому вказав на те, що лише Конституційний суд України є органом уповноваженим на тлумачення Законів України.

Вислухавши прокурора Малицького С.І., особу відносно якої складено протокол ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 та дослідивши надані матеріали приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно із п. 7 ч.1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у декларації зазначаються отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у декларації зазначаються фінансові зобовязання, у тому числі отримані кредити, позики, зобовязання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів в рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредиту), зобовязання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення, позичені іншим особам кошти.

Тобто Законом України «Про запобігання корупції» отримані кредити віднесено до фінансових зобовязань, а кредит не є доходом як про це йдеться у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі.

При цьому, згідно із законодавчим визначенням, кредит не є доходом зокрема та жодним з видів доходів безпосередньо та спричиняє єдиний наслідок для позичальника повернення коштів позикодавцю.

З врахуванням вищенаведеного посилання прокурора в суді на певні розяснення, які носять рекомендаційний характер є безпідставними.

З врахуванням вищевикладеного у діях ОСОБА_1, який отримав кредит, який не є доходом, а відтак не є обєктом інформування, відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 266, 283, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_3