10.04.2019 227/835/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від СРПП №1 Добопільського відділення поліції Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 року о 11.30 годині на автошляху Добропілля-Красноармійськ, гр.ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від продуття газоаналізатора «Драгер-6810» та проходження медичного огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за місцем мешкання, про що свідчать поштові повідомлення, які маються в матеріалах справи. Будь-яких заяв від останнього до суду не надходило.

Відповідно до ст.268 КУпАП, за таких обставин, справа може бути розглянута у відсутність ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність не тільки за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, встановлено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В матеріалах справи маються письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.02.2019 року, згідно яких вони були запрошені робітниками поліції в якості свідків, так у їх присутності 20.02.2019 року робітник поліції запропонував гр.ОСОБА_1 пройти медичне обстеження на стан алкогольного спяніння, але останній відмовився.

Відповідно до письмових пояснень гр.ОСОБА_1 від 20.02.2019 року вбачається, що він 20.02.2019 року о 08.00 годині за місцем мешкання вживав спиртні напої, горілку «Медов», особисто вжив близько 0,5 л алкоголю, після чого сів за кермо автомобіля ВАЗ 2105 з державним номером АН 7805 КЕ та поїхав по своїх особистих справах в с.Новий Донбас, у зворотному напрямку був зупинений робітниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом без належних дозвільних документів. Крім того запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, але від цього ОСОБА_1 відмовився, оскільки свою провину він визнав повністю.

Таким чином факт скоєння гр. ОСОБА_1 правопорушення та його вина в скоєному, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 263575 від 20.02.2019 року, з якого вбачається, що 20.02.2019 року о 11.30 годині на автошляху Добропілля-Красноармійськ, гр.ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від продуття газоаналізатора «Драгер-6810» та проходження медичного огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. В протоколі письмово зазначив, що вживав горілку, після чого керував автомобілем;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.02.2019 року, з яких вбачається, що в їх присутності 20.02.2019 року гр. ОСОБА_1 відмовився пройти медичне обстеження на стан алкогольного спяніння;

письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 20.02.2019 року, відповідно до яких він зазначив, що 20.02.2019 року був зупинений робітниками поліції та відмовився від проходження медичного обстеження на стан алкогольного спяніння, оскільки він вину свою визнає повністю, зазначив, що зранку вживав горілку в обємі 0,5 л, після чого сів за кермо та керував транспортним засобом «ВАЗ-2105» з н/з НОМЕР_2.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена та підтверджена матеріалами справи.

Суд також зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до письмових пояснень гр. ОСОБА_1 від 20.02.2019 року, він взагалі не отримував водійське посвідчення, в матеріалах справи також відсутні відомості щодо наявності у останнього водійського посвідчення на право керування транспортним засобом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, вважаю, що до останнього підлягає застосуванню стягнення, як до іншої особи, в розумінні санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 221, 268, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця