АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

4 грудня 2018 року інспектором СП Черкаського РВП ОСОБА_4 складено протокол серії ОБ №066941 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_3, відповідно до якого, останній 4 грудня 2018 року о 01 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Канівській керував автомобілем Opel Ascona, д.н.з. 71993МА, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медогляду на стан спяніння в повному обсязі ухилився (не здав сечу), згідно Висновку № 1376, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. в дохід держави.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що від проходження огляду на стан спяніння він не відмовлявся та у протоколі не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя, а висловив незгоду з підозрою поліцейського.

Апелянт вказує, що суддя не звернув увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб апелянт повинен пройти на вимогу поліцейського. Також обвинувачення є незрозумілим, оскільки воно складається з двох частин: керування з ознаками наркотичного спяніння та відмова від проходження огляду на стан спяніння.

ОСОБА_3 стверджує, що він пройшов тест на стан алкогольного спяніння з ротової порожнини та не заперечував в проведенні подальших аналізів. Аналіз сечі він намагався здати, однак, лікар так і не зміг його зробити.

Крім того, апелянт вказує, що його не відсторонили від керування автомобілем, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, спочатку пройшов тест на стан алкогольного спяніння з ротової порожнини та не заперечував в проведенні подальших аналізів. Аналіз сечі він намагався здати, однак, не зміг.

Незважаючи на позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 066941 від 04.12.2018, складеного інспектором СП Черкаського РВП ОСОБА_4, згідно ОСОБА_5 4 грудня 2018 року о 01 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Канівській керував автомобілем Opel Ascona, д.н.з. 71993МА, з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медогляду на стан спяніння в повному обсязі ухилився (не здав сечу), згідно Висновку № 1376, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- рапорту інспектора СП Черкаського РВП ОСОБА_4 про те, що 04.12.2018 року ним був задокументований факт адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3, який керував автомобілем Opel Ascona з ознаками алкогольного спяніння та від проходження огляду на стан спяніння в повному обсязі відмовився;

- висновком № 1376 від 04.12.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_3 від медогляду на стан спяніння в повному обсязі ухилився (не здав сечу).

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Твердження апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення висунуто не конкретне обвинувачення, є безпідставними. Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 066941 від 04.12.2018 ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, ОСОБА_3 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, зазначення працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння, відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та вказує на те, що ОСОБА_3 є саме водієм, тобто субєктом адміністративного правопорушення, а не будь-якою іншою особою, яка відмовилась від огляду на стан алкогольного спяніння.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 пройшов тест на стан алкогольного спяніння з ротової порожнини, не надані відповідні докази і апелянтом. Тому посилання апелянта на даний факт в апеляційній скарзі є безпідставними.

Твердження ОСОБА_3 про те, що дії працівників поліції, які не відсторонили його від керування транспортним засобом, свідчать про те, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, суперечать вимогами ст. 266 КУпАП, згідно якої особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного спяніння. У звязку із відмовою ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння, у працівників поліції були відсутні підстави для відсторонення його від керування транспортним засобом.

Враховуючи наведене, суддею місцевого суду було повно та обєктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного наркотичного спяніння.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба