Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/6080/19
пр. № 3/759/2766/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Якимівка Іллінецького р-ну Вінницької обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув середню технічну освіту, одружений, є фізичною особою - підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 17.03.2019 приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Булаховського, 18 в м. Києві, на неодноразову вимогу поліцейського відмовився надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2, чим вчинив злісну непокору вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та заявив клопотання щодо закриття стосовно нього адміністративного провадження, передбаченого ст. 185 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 648261 від 17.03.2019, складений стосовно ОСОБА_2; протокол серії АА № 204326 від 17.03.2019 про адміністративне затримання ОСОБА_2 за ст. 261 КУпАП; рапорт поліцейського роти № 5 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Мазура В.О. від 17.03.2019; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 572946 від 17.03.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП; відеозаписи із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітників УПП у м. Києві ДПП, які містяться на двох дисках DVD-R, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 185 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

При цьому, слід зазначити, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків. Адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками патрульної поліції у зв'язку з пошкодженням автомобіля. На неодноразову вимогу працівника патрульної поліції надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_2 відмовився, поводив себе зухвало та агресивно. На законну вимогу працівників поліції припинити свої зухвалі дії ОСОБА_2 не реагував, відтак, до нього були застосовані спецзасоби - кайданки. Вказане в повному обсязі було зафіксовано на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) співробітників УПП у м. Києві ДПП, відеозаписи яких було досліджено у судовому засіданні.

Відтак, твердження ОСОБА_2 про те, що працівники патрульної поліції діяли всупереч законодавства України, спростовуються матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, установлених у санкції ст. 185 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та ставлення до вчиненого правопорушення, відсутності обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному. Накладення такого стягнення на ОСОБА_2 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 9, 23, 33, 401, 185, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь