КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Шимка А.О.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві захисника Шимка Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 26 грудня 2018 року 21 год. 35 хв. керував транспортним засобом, і після встановлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Шимко А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції допущено формалізм, грубі порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення не може бути визнане законним чи правильним по суті.

Захисник вказує на те, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій в зоні АТО, про що свідчать відповідні документи, наявні в матеріалах справи. Під час проходження служби в зоні АТО ОСОБА_1 отримав контузію, внаслідок якої він оцінює стресові ситуації набагато гостріше, ніж вони здаються насправді. Апелянт наголошує на тому, що 26 грудня 2018 року працівники поліції в порушення вимог законодавства не конкретизували ОСОБА_1 , яким чином потрібно пройти огляд (в медичному закладі охорони здоров`я чи за допомогою газоаналізатора), після чого склали на нього протокол.

При цьому, як зазначає захисник, під час складання протоколу, інспектори зупинили свідків, які можуть підтвердити, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також, захисник акцентує увагу на тому, що матеріали не містять даних про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, який міститься в матеріалах справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 суд послався на дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 18-21).

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 серії БД № 230959, 26 грудня 2018 року о 21 год. 35 хв. по вул..Голосіївський, 18, в м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ніссан» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 26 грудня 2018 року був зупинений працівниками патрульної поліції. В момент зупинки з ним в автомобілі був друг ОСОБА_5 , який перед цим вживав алкоголь. Працівники поліції повідомили про те, що в автомобілі щось не горіло. В подальшому, коли він почав спілкуватись з інспекторами патрульної поліції, останні запідозрили, що він ( ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із травмою отриманою в зоні АТО, у нього ( ОСОБА_1 ) проблеми з нервовою системою, мовою. Працівники поліції почали пропонувати пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі. Він відмовився від «Драгеру», оскільки не довіряє ні «Драгеру», ні працівникам поліції. В медичний заклад погодився їхати, але по дорозі, коли їхав разом з працівниками поліції, то чомусь подумав, що його арештували та везуть у тюрму, внаслідок чого в нього виникла паніка. В подальшому, в присутності свідків він відмовився від проходження огляду та був на все згоден, розписався там, де вказали працівники поліції. Після того, як прийшов до тями, надав пояснення, що алкогольні напої не вживав, пристрою «Драгер» не довіряє.

Під час апеляційного розгляду захисник Шимко А.О. підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що з рішенням суду неможливо погодитись. Суд не звернув увагу на ряд обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. З протоколу вбачається, що частина статті 130 КУпАП була дописана. З відеозапису видно, що працівниками поліції не було дотримано встановленого Законом порядку проведення огляду. Так, в присутності свідків ОСОБА_1 говорив про те, що він не довіряє пристрою «Драгер» та погодився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, коли ОСОБА_1 їхав з працівниками поліції до медичного закладу, то працівники поліції з ОСОБА_1 спілкувались на підвищених тонах. Внаслідок травми, отриманої в зоні АТО, у ОСОБА_1 стався напад панічної атаки, і він попросив зупинити автомобіль. Працівники поліції знову запропонували ОСОБА_1 в присутності свідків - подружжя Бережних пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Однак, працівниками поліції не було дотримано процедури проходження огляду, оскільки в присутності цих же свідків ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Вважає, що в даному випадку працівники поліції не роз`яснили, у зв`язку з чим ОСОБА_1 пропонується пройти огляд, а свідок ОСОБА_7 посилався на те, що він адвокат і процедура йому відома. Окрім того, вважає, що працівниками поліції у присутності одних і тих же свідків ОСОБА_1 повинна була бути пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі. Однак цього зроблено не було, у зв`язку з чим вважає, що була порушена процедура, а відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стану сп`яніння у ОСОБА_1 не було. Обставини, які зазначені у постанові суду, не відповідають фактичним обставинам справи. В присутності подружжя Бережних працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, як того вимагає Закон. Працівники поліції не з`ясували, чому ОСОБА_1 змінив свою поведінку, а відеозапис, який міститься в матеріалах справи, не є безперервним.

З переглянутого відеозаписів, які міститься на диску в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , підійшли до автомобіля та під час спілкування з ОСОБА_1 , пояснили останньому причини зупинки. При спілкуванні з ОСОБА_1 працівники поліції запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Запросили двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». На запитання ОСОБА_1 , які ще є пропозиції, працівник поліції повідомляє, що можна поїхати до лікаря нарколога. ОСОБА_1 зазначає, що він не довіряє приладу «Драгер» і погоджується поїхати до медичного закладу. В подальшому в автомобілі працівників патрульної поліції ОСОБА_1 пропонує працівникам поліції нікуди не їхати. Працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що є тільки три варіанти: пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці, проїхати до лікарні та відмовитися від огляду, інших варіантів немає. Після чого ОСОБА_1 просить знову нікуди його не везти, повідомляє, що він контужена людина, просить його зрозуміти, після чого на підвищених тонах просить зупинити автомобіль. Працівник поліції зупиняє автомобіль та запитує у ОСОБА_1 , де він буде проходити огляд: на місці чи у лікаря, на що ОСОБА_1 повідомляє, що на місці. В подальшому в присутності двох свідків на запитання до ОСОБА_1 , чи погоджується він на проходження огляду на стан сп`яніння, останній відмовився від проходження такого огляду. На інших відеозаписах видно, що складаються матеріали про адмінправопорушення, і працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи викликали вони тверезого водія, перевіряє документи ОСОБА_1 , акцентуючи увагу на тому, що тимчасовий талон, який виданий був ОСОБА_1 раніше, ще дійсний. Після цього на відео видно особу, яка є водієм, якого викликали ОСОБА_1 та його товариш. Працівники поліції перевіряють, чи є у нього посвідчення водія та з`ясовують, чи не вживав водій алкогольні напої, після чого вказаний водій направляється до автомобіля.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які надійшли до апеляційного суду електронною поштою, їх зупинили працівники поліції та попросили бути свідками, як водій відмовляється проходити тест на алкоголь. Дана особа сиділа у авто поліції. Чи перебувала вона у стані алкогольного сп`яніння, вони не знають та не бачили. При них запитали співробітники поліції, чи може він пройти тест на алкоголь, водій ОСОБА_1 сказав, що відмовляється. Потім записали їх пояснення та відпустили.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до вказаних нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Посилання апелянта на те, що 26 грудня 2018 року працівники поліції в порушення вимог законодавства не конкретизували ОСОБА_1 , яким чином потрібно пройти огляд (в медичному закладі охорони здоров`я чи за допомогою газоаналізатора), після чого склали на нього протокол, є необґрунтованими, оскільки на відеозапису зафіксовано, що працівниками поліції неодноразово роз`яснювався ОСОБА_1 порядок проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, і ОСОБА_1 відмовлявся від проходження такого огляду як за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій в зоні АТО, про що свідчать відповідні документи, наявні в матеріалах справи, і те, що під час проходження служби в зоні АТО ОСОБА_1 отримав контузію, внаслідок якої він оцінює стресові ситуації набагато гостріше, ніж вони здаються насправді, є слушними, разом з тим не спростовують порушення ОСОБА_1 . п. 2.5 ПДР України.

Посилання захисника про те, що під час складання протоколу інспектори зупинили свідків, які можуть підтвердити, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, є хибними, оскільки з відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 порядок проходження огляду, а в присутності свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Сукупністю наявних та досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_1 порушено п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що матеріали не містять даних про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , спростовуються відеозаписом подій.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 18 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік- залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Шимка Андрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва