ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19 червня 2019 рокуСправа №: 695/2062/19
Номер провадження 3/695/1165/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно;
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -
за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.04.2019 року, №26 ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, діючи умисно, в умовах особливого періоду , всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення статутних вимог недбало поставився до виконання покладених на нього обов`язків військової служби та 12.03.2019 року з 08 год. 00 хв. на місце служби в Золотоніському РВК службові обов`язки не виконував чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Під час розгляду матеріалів справи прокурор Лукяненко А.В. обставини, які викладені в матеріалах справи підтримав повністю та наполягав на винуватості ОСОБА_1 вважаючи за необхідне притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Федина О.В. проти обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечили повністю та наполягали на тому, що дійсно ОСОБА_1 12.03.2019 року знаходився в стані алкогольного сп`яніння та його, за відповідним наказом командира військової частини було доставлено до лікувального закладу для проведення відповідного обстеження щодо його стану сп`яніння. Обставини щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання ним своїх службових обов`язків встановлені постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Таким чином дії ОСОБА_1 12.03.2019 року не можуть розцінюватися як недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду та кваліфікуватися за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Суддя вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, а також особи яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за те, що він начебто 12.03.2019 року не виконував свої службові обов`язки чим вчини недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Разом із тим суддя враховує, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у в чинені правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено відповідне стягнення за те, що він 12.03.2019 року, близько 08 год. 00 хв. в м. Золотоноша Черкаської області під час виконання обов`язків військової служби перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином вбачається, що дії ОСОБА_1 12.03.2019 року вже були оцінені судом, та останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказані діяння. Повторне ж притягнення ОСОБА_1 за його дії 12.03.2019 року буде суперечити нормам ст.. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Окрім того із диспозиції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП вбачається, що покарання за вказаною частиною статті настає у випадку вчинення діяння, передбаченого частиною першою цієї статті, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Наполягаючи на винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП прокурор наполягав, що ОСОБА_1 не виконував своїх службових обов`язків у продовж робочого дня оскільки напередодні вживав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Разом із тим заперечуючи свою вину ОСОБА_1 наполягав на тому, що він був відправлений за наказом командира до медичного закладу для проходження освідування на стан сп`яніння, а тому й не міг виконувати своїх обов`язків.

Доводи ОСОБА_1 стверджуються також поясненнями свідка ОСОБА_2 , який працює разом із ОСОБА_1 та ствердив, що останнього 12.03.2019 року було направлено за наказом командира до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, а тому не міг виконувати своїх посадових обов`язків.

Таким чином суддя констатує, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які можна кваліфікувати за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Матеріали справи не підтверджують факту не виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, оскільки останній за наказом свого керівника перебував у лікувальному закладі де проходив огляд на стан сп`яніння. Обставини щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння 12.03.2019 року вже досліджені судом та по них дана оцінка, а тому повторне притягнення його до адміністративної відповідальності буде суперечити нормам Конституції України, що є недопустимим.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні адміністративного правопорушення, та не доведено усі обставини, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому справа про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.
На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.