Дата документу Справа № 336/1829/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/367/19 Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Єдиний унікальний № 336/1829/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Малишева О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Малишева О.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 19.03.2019 року о 17-37 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі, на перехресті автодороги Харків-Сімферополь та вул. Мокрянської, керував автомобілем «Рено», держномер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Малишев О.В. вказує, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що судовий розгляд справи проведено суддею формально, без з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Суддя з надуманих формальних підстав необґрунтовано проігнорував клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув за відсутності апелянта, у зв`язку з чим порушено право на захист. Крім того зазначає, що суддя не дотримався вимог КУпАП та не перевірив правильність складання матеріалів справи, в тому числі і протоколу про адміністративне правопорушення. Апелянт вважає, що протокол складено з порушеннями. Наявний в матеріалах справи Акт огляду викликає обґрунтовані сумніви в його достовірності. Вказує, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а тому огляд в медичному закладі є передчасним та такий, що проведений з порушенням визначеної законом процедури. В постанові відсутній аналіз та оцінка доказів і посилання на встановлені на їх підставі обставини, а лише міститься перелік цих доказів. За таких обставин, апелянт вважає, що направлені до суду протокол та матеріали є сумнівними.

Просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 304567, складеному 19.03.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 1248 від 19.03.2019 року, чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів та останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager 6820 (а.с.2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого під час медичного огляду підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4); поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які пояснили, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та погодився пройти огляд в медичному закладі (а.с.5,6); розпискою ОСОБА_4 , який взяв під керування т.з. Рено 22 н.з. НОМЕР_2 у гр. ОСОБА_1 (а.с.7); рапортом працівника поліції (а.с.8); довідкою про повторність (а.с.9); відеозаписом події (а.с.10).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами, в т.ч. і відеозаписом події.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази, суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною та підтверджується матеріалами справи. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції дотримано вимоги Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Посилання в апеляційній скарзі на допущені порушення працівниками поліції вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, вважаю, що відсутні такі порушення, які б викликали сумніви та свідчили про неналежність складеного протоколу та акту огляду.

Відеозаписом, долученим до матеріалів справи спростовано доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що також підтверджується і поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Стосовно порушення права на захист в сенсі того, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в апеляційній скарзі порушення суддею дійсно мають місце, однак ці права були відновлені під час розгляду апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст.268 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захиснику було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові.

Апелянтом заявлено клопотання про витребування доказів, яке задоволено судом апеляційної інстанції.

Так, на запит суду апеляційної інстанції надано посадову інструкцію працівника управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6. та Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1248 від 19.03.2019.

Посилання адвоката на той факт, що протокол стосовно ОСОБА_1 складено не уповноваженою особою, а тому він не може бути доказом та підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Суд апеляційної інстанції вважає ці твердження такими, що не відповідають дійсності, у зв`язку з тим, що інструкцією працівника поліції ОСОБА_6 визначено функції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху під час несення служби, здійснює, зокрема контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху; заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; профілактику, попередження та припинення адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.

Згідно наданого до суду апеляційної інстанції Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1248 від 19.03.2019, у ОСОБА_1 наявні клінічні ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджено оглядом за допомогою технічного засобу Алкотестер 6510 результат якого складав 2,00‰, а тому не було підстав для відібрання біологічних зразків.

Захисник правопорушника також посилався на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом під час його зупинки працівниками поліції, на підтвердження цих доводів просив допитати свідка ОСОБА_7 . Суд апеляційної інстанції задовольнив таке клопотання захисника та отримав пояснення в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , але вважаю їх такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, надані свідком з метою створення штучних підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Так, свідок пояснив, що він перебував в автомобілі разом з ОСОБА_1 ОСОБА_7 він знаходився за кермом, коли автомобіль було зупинено, він сховався та працівники поліції не змогли його виявити. Також свідок стверджував, що він вирішив сховатись від працівників поліції, оскільки він зранку випив дві пляшки пива, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння заперечував, пояснив, що останній був втомлений та добу не спав. Вирішили повідомити працівникам поліції, що за кермом т.з. перебував ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що всі документи на транспортний засіб оформленні на ОСОБА_1 . Вважаю надані пояснення такими, що не відповідають дійсності, та зі змісту яких вбачається неповага до суду, оскільки вони спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, а також висновком результатом огляду на стан сп`яніння. Окрім того, вважаю такі пояснення свідка вочевидь суперечать як встановленим фактичним обставинам так і позбавлені здорового глузду, оскільки якщо ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля то у свідка ОСОБА_7 була відсутня будь-яка необхідність ховатись від працівників поліції.

Викликані, за клопотанням апелянта, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з`явились, на повторному виклику їх до суду апелянт не наполягав. В той же час, надані письмові пояснення вказаних свідків, не викликають сумнівів та є послідовними і відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 факт перебування в стані сп`яніння, взагалі не оскаржується, однак під час розгляду справи апеляційним судом, адвокатом не обрано єдину позицію захисту, оскільки останній оспорював два факти, по-перше, що працівниками поліції надано до суду матеріали адміністративної справи, які не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а по-друге, що ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом. Враховуючи надані адвокатом докази на підтвердження його доводів, вважаю, що вони не спростовують висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі адвоката, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність прийнятого рішення не впливають.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Малишева О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас