П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з військової прокуратури Рівненського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , солдат військової служби за контрактом, лінійний наглядач лінійно-кабельного відділення зв"язку взводу зв"язку роти зв"язку 1 батальйону зв"язку військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03.04.2019 № 16-РС солдата служби за контрактом ОСОБА_1 призвано на військовуслужбу за контрактом та призначено на вказану посаду.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України.
Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Зокрема ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут), визначено, що військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.
Статтею 16 Статуту, згідно якої кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до вимог ст.ст. 127, 128 Статуту, солдат (матрос) зобов`язаний сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.
У разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття. Під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Згідно ст. 199 Статуту розподіл часу здійснюється таким чином, щоб забезпечити у військовій частині постійну бойову готовність і проведення занять з бойової підготовки та створити умови для підтримання порядку, військової дисципліни й виховання військовослужбовців, підвищення їх культурного рівня, всебічного побутового обслуговування, відпочинку й харчування.
Відповідно до ст. 200 Статуту розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів.
Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року.
Відповідно до ст. 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був перебувати на території військової частини НОМЕР_1 з 09.00 до 18.00 з понеділка по п`ятницю.
При цьому ОСОБА_1 повинен виконувати заходи, передбачені розпорядком дня для військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме виконувати службові обов`язки, виконувати накази та розпорядження старших начальників, приймати участь у заходах з підвищення рівня фізичної підготовки, інших передбачених розпорядком дня заходах. В разі необхідності залишити місця несення військової служби, або запізнитися на військову службу ОСОБА_1 повинен отримати дозвіл своїх безпосередніх командирів та начальників.
Таким чином, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 зобов`язаний був виконувати покладені на нього службові обов`язки та завдання, передбачені посадою.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду віднесене до адміністративних правопорушень.
Однак, 31.10.2019 року солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , прибувши об 11.00 до місця проходження військової служби, тобто до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої за адресою: АДРЕСА_3 , у порушення вищезазначених вимог Статуту, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, через свій фізичний стан не зміг на належному рівні виконувати свої службові обов`язки за посадою та заступити у добовий наряд «днювальний парку», так як після вживання напередодні алкогольних напоїв фізичний стан ОСОБА_1 не дозволяв йому належним чином оцінювати обсяги та порядок виконання поставлених перед ним завдань.
Недбале ставлення солдата ОСОБА_1 до військової служби призвело до прийняття командиром підрозділу рішення про відсторонення останнього від виконання службових обов`язків на період проходження медичного огляду.
Інших поважних причин, які б перешкоджали солдату ОСОБА_1 31.10.2019 сумлінно і чесно виконувати службові обов`язки за посадою не було.
Вказаний вчинок зі сторони солдата ОСОБА_1 негативно впливає на військову дисципліну у військовому колективі, не сприяє зміцненню стану законності у військовій частині НОМЕР_1 та створює серед особового складу частини відчуття безкарності за невиконання або неналежне виконання обов`язків військової служби.
Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають по даний час.
Таким чином, на даний час триває особливий період, який буде завершений після видання Президентом України окремого Указу про його завершення та затвердження (погодження) такого Указу Верховною Радою України.
Отже, солдат ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, в умовах особливого періоду, чим грубо порушив вимоги ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.11,16,127,128,199,200 Статуту.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП як діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду (недбале ставлення до військової служби).

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 , окрім визнання ним вини, підтверджена дослідженими матеріалами справи.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

На підставі ч.2 ст. 172-15 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2465 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста шістдесят п"ять грн. 00 коп.).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір".

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського

міського суду М.М.Головчак