Номер провадження: 33/813/824/19
Номер справи місцевого суду: 521/5078/19
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.., стягнуто судовий збір у розмірі 384, 20 грн, -

встановив:

08 березня 2019 року о 18 годині 30 хвилини водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольцваген Пасат, н.з. НОМЕР_1 , по вул. Г. Крут, біля буд. №54, в м. Одесі, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За даним фактом співробітником поліції відносно ОСОБА_1 , було складено протокол серії БД №093123 від 08.03.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.., стягнуто судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Не погодившись з даною постановою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали справи вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року без змін.

Стосовно доводів, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , щодо того, що єдиним доказом у справі є пояснення поліцейської 2 роти 1 батальйону УПП в Одеській області капрала поліції Гордаш М.А. та іншій доказів матеріали справи не містять, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити на наступне.

Доводи представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 спростовуються

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №093123 від 08.03.2019 року;

- письмовими поясненнях свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , долучених до протоколу;

- поясненнями поліцейського 2 роти 1 батальйону УПП в Одеській області капрал поліції Гордаш М.А ., наданими в судовому засіданні.

Відповідно до приписів п. 2.9а Правил дорожнього руху, заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Цих вимог Правил водій ОСОБА_1 не дотримався.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 повинен був на вимогу працівника поліції на місці пройти огляд на стан сп`яніння, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, в установленому порядку, для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, дії ОСОБА_1 підлягають відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за це правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд обґрунтовано застосував у відношенні ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Посилання автора апеляційної скарги на недопустимість відеозапису як доказу, невідповідність показань свідків у постанові, показанням даним ними у суді, відсутність доказів адміністративного правопорушення є необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на приписах закону, та скаржником на підтвердження викладених в заяві обставин не надано жодних належними, достовірних та допустимих доказів, спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка та даному випадку не мають правового значення для справи і не впливають на факт вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права які б призвели до неправильного вирішення справи.

В зв`язку з викладеним, прихожу до висновку, що постанова районного суду є законною і обґрунтованою. Підстав для скасування чи зміни постанови не встановлено, а апеляційна скарга за викладених обставин повинна бути залишена без задоволення.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.., стягнуто судовий збір у розмірі 384, 20 грн.- залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко