Провадження № 33/4808/464/19
Категорія ч. 1 ст. 164 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Горина Василя Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу особи, на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень. Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник Горин В.М. просить постанову суду скасувати, постановити нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю складу в діях ОСОБА_1 . Вважає, що постанову прийнято з грубим порушення норм процесуального права, без роз`яснення прав особі, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема права на правову допомогу, хоча в постанові міститься таке посилання. Захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не займався пасажирськими перевезеннями, а лише підвозив свою родичку на вокзал. Стверджує, що його підзахисний господарською діяльністю не займався. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків, яких не було під час зупинки транспортного засобу. Посилається на неповноту судового розгляду, у зв`язку із тим, що не було допитано особу, що перебувала в якості пасажира в автомобілі ОСОБА_1 . Вказує на те, що в описовій частині протоколу не вказано обов`язкових елементів складу правопорушення, не зазначено маршрут по якому надавались послуги перевезення, кому саме надавались такі послуги, чи отримувались кошти за перевезення тощо. Апелянт вважає, що сам факт обладнання автомобілем знаком таксі, та його експлуатація у власних цілях, не свідчить про здійснення незаконної господарської діяльності, оскільки відсутні докази отримання прибутку ОСОБА_1 , не конкретизовано вину, відсутні й докази систематичності дій останнього.

Постановою судді встановлено, що 07.10.2019 о 12-28 год. в м. Івано-Франківську по вул. Горбачевського, буд. 14, автомобіль марки «Kia», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаний розпізнавальним знаком таксі, водій якого - ОСОБА_1 , здійснював провадження господарської діяльності, а саме перевозив пасажирів без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду з`явились: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП; захисник ОСОБА_2 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник, підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову суді скасувати, провадження по справі закрити, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції в порушення вказаних вимог не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди ).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГК України видом господарської діяльності є підприємницька діяльність, тобто самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 58 ГКУ суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.128 ГКУ громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Наведені норми законодавства при прийнятті рішення суддею суду першої інстанції не враховані.

Суддя суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, послався як на докази вчинення апелянтом адміністративного правопорушення на: протокол про адміністративне правопорушення серії №0001005 від 07.10.2019 року; усні поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні; копію фото автомобіля марки ««Kia», д.н.з. НОМЕР_1 , із розпізнавальним світловим знаком таксі 579 (а.п. 14 зворіт).

В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення серії №0001005 від 07.10.2019 року зазначено, що 07.10.2019 року о 12-28 год. в м. Івано-Франківську по вул.Горбачевського, буд. 14, водій ОСОБА_1 на автомобілі марки «Kia», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним розпізнавальним знаком таксі, здійснював провадження господарської діяльності, а саме перевозить пасажирів без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП (а.п. 1).

Разом з тим, в протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, де, кому та коли надавав послуги перевезення.

Крім того, відсутня інформація про самостійність, регулярність та тривалість діяльності ОСОБА_1 , а також відомостей щодо отримання від такої діяльності прибутку.

Також відсутнє посилання на норму спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, яка потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Матеріали провадження не містять жодних пояснення понятих та очевидців з приводу здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Крім того, в протоколі відсутні відомості щодо свідків.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що дійсно з фотознімку вбачається, що автомобіль марки «Kia», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаний розпізнавальним знаком служби таксі «579», який міститься на даху транспортного засобу (а.п. 3).

Вважаю, що факт обладнання даху транспортного засобу розпізнавальним знаком служби таксі може свідчити про обґрунтованість підозри ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Разом з тим, матеріали провадження не містять анкетних даних та пояснень пасажирів транспортного засобу, які б підтвердили факт користування послугами ОСОБА_3 Р. ОСОБА_4 як водія автомобіля такси, відсутні докази які б підтверджували факт оплати таких послуг, та відсутні докази про систематичність такої діяльності.

Також, матеріали справи не містять жодних інших доказів які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності ОСОБА_1 , отримання від такої діяльності прибутку.

Таким чином, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надані суду, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії №0001005 від 07.10.2019 року (а.с. 1) та фотознімок (а.с. 3), доходжу висновку, що така сукупність є недостатньою для доведення винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні поза всяким розумним сумнівом.

Основними засадами судочинства, визначеними п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долученій до нього фотографії, вважаю, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Невідповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення приписам ст. 256 КУпАП та неповнота допущена при зібранні працівниками поліції матеріалів адміністративного провадження, унеможливлюють доведення винуватості ОСОБА_1 судом.

Докази того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність в матеріалах провадження відсутні.

Таким чином вважаю, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії, на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, за обставин, зазначених у протоколі, є передчасними, та такими, що не підтверджуються сукупністю доказів, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Горина Василя Миколайовича, задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.11.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло