ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1897/19 Суддя 1-ї інстанції: Зяброва О.Г.
Провадження № 33/818/660/18
Категорія: ч.4 ст.121 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2019 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Суддею суду першої інстанції було встановлено, що 15.02.2019 року о 12 годині 20 хвилин, в м. Харкові по проспекту Московському, 301-А ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3302, державний номер НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, будучи особою, яка повторно, протягом року вчинила порушення за ч. 3 ст.121 КУпАП. Своїми діями він порушив вимоги п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 16.04.2019 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови, обґрунтовуючи це тим, що в судовому засіданні він не приймав участь, а копію постанови він отримав лише 02.05.2019 року.

В апеляційній скарзі вказує, що він був позбавлений можливості надати пояснення в судовому засіданні, оскільки секретар повідомила, що він має тільки написати свої пояснення та після поштою він отримає копію рішення.

Наголосив, що суд не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, а також відсутність шкідливих суспільних наслідків, у зв`язку дійшов необґрунтовано висновку про неможливість обмежитись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені ним причини пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційних вимог виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що відповідно до матеріалів справи (а.с. 9), та постанови, яка оскаржена (а.с.10), ОСОБА_1 належним чином викликався до суду, приймав участь у судовому засіданні та надавав пояснення, з клопотанням про застосування положень ст. 22 КУпАП не звертався.

Відповідно до приписів ст. 23 КУпАП , адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП визначено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, які викладені у ст. ст. 34, 35 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати, що вказані вимоги не були дотримані суддею суду першої інстанції, вони також не наведені і в апеляційній скарзі, апелянт лише просить застосувати вимоги ст. 22 КУпАП, про те зазначає, що судом не встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи є вина ОСОБА_1

Про доведеність вини останнього апеляційний суд приходить на підставі того, що відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Частина 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно;

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 використовує ГАЗ3302 для перевезення вантажів, та на момент зупинки працівниками поліції 15.02.2019 року цей транспортний засіб не пройшов технічний огляд.

Також в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 02.09.2018 року притягався до такої відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП

З урахуванням зазначеного вважаю, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України є обґрунтованим, що підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №185403 від 15.02.2019 року, постановою серії НК №389468 від 02.09.2018 року, рапортом лейтенанта поліції Мірошниченка Р.С., довідкою про отримання посвідчення водія.

Враховуючи наведені вище обставини апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2019 року відносно ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2019 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик