Номер провадження: 33/813/518/19
Номер справи місцевого суду: 522/778/19
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районого суду м. Одеси від 30 січня 2019 року,

встановив:

Постановою судді Приморського районого суду м.Одеси від 30 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Накладено на ОСОБА_2 штраф у розмірі 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривень.

Встановлено, що ОСОБА_2, займаючи посаду аудитору відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури Південного офісу Держаудитслужби Державної фіскальної інспекції та будучи державним службовцем, несвоєчасно подала за місцем роботи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 20.04.2018 року.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, 22 лютого 2019 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районого суду м.Одеси від 30 січня 2019 року (а.с.61-66).

За результатами апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 березня 2019 року клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення, оскільки апелянтом не зазначені поважні причини пропуску десятиденного строку.

18 березня 2019 року ОСОБА_2 вдруге звернулася до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову Приморського районого суду м.Одеси від 30 січня 2019 року. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районого суду м.Одеси від 30 січня 2019 року (а.с.81-87).

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 була присутньою в судовому засіданні під час розгляду її справи (а.с.57-58). Таким чином, ОСОБА_2 була обізнана про прийняте судом першої інстанції рішення відносно неї 30 січня 2019 року, саме з цього дня розпочався перебіг 10-ти денного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову Приморського районого суду м. Одеси від 30 січня 2019 року вдруге була подана ОСОБА_2 18 березня 2019 року.

Посилання апеляційної скарги як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження на ту обставину, що копію оскаржуваної постанови судом нею було отримано 20 лютого 2019 року, через хворобу її дитини ОСОБА_3, яка хворіла в період з 31.01.2019 року по 15.02.2019 року, не можуть вважатись поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вказані обставини не позбавляли апелянта можливості звернутись до суду з апеляційною скаргою, направивши її засобом поштового зв'язку. За таких обставин, підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Доказів обставин непереборної сили, що завадила апелянту звернутись з апеляційною скаргою у передбачений чинним КУпАП десятиденний строк, до апеляційної скарги не надано та в суді не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд визнає неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статями 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Одеського апеляційного суду,

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районого суду м. Одеси від 30 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районого суду м.Одеси від 30 січня 2019 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов