ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/691/19 Справа № 201/4580/19 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, -

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого - адвоката Марченка В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 06 квітня 2019 року приблизно о 13 годині 13 хвилин, керуючи автомобілем «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі будинку № 44 по вул. Набережній Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд Мустанг», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову суду скасувати, постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та накласти на нього відповідне адміністративне стягнення, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої внаслідок ДТП майнової шкоди у розмірі 111 740 грн 13 коп.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції суперечить вимогам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції не наведено переконливих мотивів, чому він бере до уваги одні докази та відкидає інші, яким чином усуваються суперечності, які наявні з досліджених доказів, а також з яких саме джерел доказів судом було встановлено фактичні обставини, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Зазначає, що судом не взято до уваги його пояснення, які є чіткими, послідовними та такими, що повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_1 та його представник - адвокат Марченко В.А. відмовилися від вимог про стягнення з ОСОБА_2 про відшкодування завданої внаслідок ДТП майнової шкоди.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є недостатньою та невзаємопов`язаною між собою для того, щоб прийти до однозначного висновку щодо винуватості водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Також судом першої інстанції зазначено, що як вбачається зі схеми місця ДТП та доданих до неї фотографій, які доповнюють відповідну обстановку на місці події, взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині відносно її країв дає підстави стверджувати, що автомобіль «Сітроен» під керуванням водія ОСОБА_2 не перетинав траєкторію руху автомобіля «Форд», водій якого рухався позаду в попутному напрямку, оскільки відстань від правого боку автомобіля «Сітроен» до електроопори на правому узбіччі дорівнює від 2,8 м до 2,9 м, що свідчить про те, що водій ОСОБА_2 рухався по крайній правій смузі для руху в безпосередній близькості від краю проїзної частини в момент зіткнення, тобто поставлений йому у провину пункт правил дорожнього руху не був порушений останнім в дорожній обстановці, що склалась за обставин, викладених в протоколі. Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, рухаючись у правій крайній смузі, могла вважати, що починає здійснювати маневр повороту праворуч в безпечний спосіб та не створюючи цим будь-яких перешкод іншим учасникам руху.

При цьому судом було зазначено, що покази іншого водія ОСОБА_1 , який повідомив, що водій ОСОБА_2 попередньо рухався у суміжній смузі для руху зліва, а не в тій же самій, що і він, виглядають дуже малоймовірно, оскільки як попередній напрямок руху водіїв, так і їх розташування після зіткнення у схемі місця ДТП відображено у крайній правій смузі, звідки водій ОСОБА_2 дійсно намагався виконати маневр повороту праворуч, а не зі суміжної смуги зліва. Відповідне положення автомобіля «Сітроен» на дорозі не притаманне механізму дорожньо-транспортної події, який викладено зі слів водія ОСОБА_1 , оскільки такий автомобіль не знаходився в розгорнутому стані, а зафіксований в прямому положенні.

Судом апеляційної інстанції було допитано у судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , досліджено наявні у матеріалах справи письмові докази.

Вказані висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним переглядом, водію ОСОБА_2 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України, яке виразилося в тому, що він 06 квітня 2019 року приблизно о 13 годині 13 хвилин, керуючи автомобілем «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі будинку № 44 по вул. Набережній Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку поясненням ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 як під час оформлення матеріалів ДТП на місці, так і в суді постійно змінював покази, які у свою чергу є непослідовними та такими, що суперечать матеріалам справи та наявним у ній доказам, належним чином не міг пояснити механізм зіткнення транспортних засобів на проїзній частині, які рухались у попутному напрямку у одній і тій самій полосі для руху, при цьому, при первинних поясненнях ОСОБА_2 взагалі упустив ці обставини, але у суді повідомив, що іншій водій транспортного засобу ОСОБА_1 начебто почав здійснювати маневр з правої стороння по розташованому у цьому місці карману, внаслідок чого і відбулось таке зіткнення.

В свою чергу покази потерпілого ОСОБА_1 є послідовними та відповідають матеріалам справи і зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам скоєння ДТП, а саме він зазначав, що він 06 квітня 2019 року, керуючи транспортним засобом «Форд», д/н НОМЕР_2 , рухався у правій крайній смузі для руху по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпрі, де попереду у попутному напрямку у лівій від нього смузі для руху рухався транспортний засіб «Сітроен», д/н НОМЕР_3 , при цьому, біля заїзду до автозаправної станції, зазначений транспортний засіб різко для нього змінив напрямок руху праворуч, здійснюючи поворот, тим самим виїхавши на смугу його руху, внаслідок чого, він намагався запобігти зіткненню, відхилившись у праву сторону у напрямку бардюрного каменю, який зачепив по ходу, однак, відбулось зіткнення правою передньою частиною автомобіля «Сітроен» у ліву частину двері та боковини автомобіля «Форд Мустанг».

При оцінці вказаних доказів апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та приходить до наступних висновків.

Оцінюючи пояснення водія ОСОБА_2 апеляційний суд вважає їх недостовірними і розцінює як спосіб захисту від притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі пояснення спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та іншими письмовими доказами до справі.

Пояснення потерпілого ОСОБА_1 повністю узгоджуються із фактичними даними, які були зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної події від 06 квітня 2019 року, а також фотознімками з місця ДТП і транспортних засобів, з аналізу яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось у крайній правій полосі для руху в районі електроопори № 166 по вул. Набережній Перемоги, 44 у м. Дніпрі, після зіткнення транспортні засоби були розташовані таким чином, що автомобіль «Сітроен» залишився позаду на проїзній частині під невеликим кутом до неї, що свідчить про зміну напрямку його руху з ліва на право по ходу руху транспортного засобу «Форд Мустанг», при цьому характер зафіксованих у схемі і на фотознімках пошкоджень транспортних засобів, зокрема, права передня частина автомобіля «Сітроен» і відповідна ліва повздовжня частина корпусу транспортного засобу «Форд Мустнг» вказують на механізм бічного зіткнення із подальшим рухом автомобіля «Форд Мустанг» за інерцією після зіткнення, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 про те, що він намагався уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом зміни свого напрямку праворуч до бардюра.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції не було здійснено жодних заходів з метою усунення протиріч між показами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що призвело до складностей при розгляді справи.

Таким чином, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 128421 з доданою до нього схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з пунктами 10.4 та 10.6 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Відповідно до пп. б) п. 2.3. ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…

Згідно пунктів 10.1, 13.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, перед початком руху та здійсненням повороту направо водій ОСОБА_2 повинен був переконатись, що такий маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Більш того, як пояснив сам водій ОСОБА_2 , він бачив, що з правої сторони від нього рухається транспортний засіб «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Таким чином, факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою місця ДТП з фототаблицею, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовані місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги потерпілого щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою особою поліцейським взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 рядового поліції Гаврика Д.В. факту порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки апеляційним судом встановлено, що він 06 квітня 2019 року приблизно о 13 годині 13 хвилин, керуючи автомобілем «Сітроен», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі будинку № 44 по вул. Набережній Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Разом з тим, як встановлено в апеляційному суді, подія мала місце 06 квітня 2019 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились на момент розгляду даної справи в суді першої інстанції.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові суду першої інстанції висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову місцевого суду - скасувати.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року, якою провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот