Справа № 226/1865/19
Провадження № 3/226/557/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Клепка Людмила Іванівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Костогризово Цюрупинсього району Херсонської області, громадянина України, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.184 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу ОСОБА_1 , будучи особою, яка раніше протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання і виховання дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина, внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.05.2019 року самовільно залишив місце проживання: АДРЕСА_2 та бродяжив по місту і був знайдений працівниками поліції 25.05.2019 року та повернутий додому.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного правопорушення не визнав і суду пояснив, що з 2008року на його утриманні і вихованні знаходиться син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати якого ще в ранньому дитинстві була позбавлена батьківських прав. Дитина закінчила школу, але, незважаючи на його намагання заохотити до навчання, навчатися далі не захотіла. Має складний характер, на зауваження здебільшого не реагує. 22 травня 2019року, сказавши, що іде до друзів, син пішов з дому і назад не повернувся. Він намагався самостійно розшукати сина, телефонував йому, але телефон був вимкнутий. Не знайшовши дитину, він звернувся з заявою до працівників поліції, які допомогли йому і 25 травня повернули сина додому. Під час розмови з сином він дізнався, що той декілька днів був у свого товариша, до якого він приходив, розшукуючи сина, але той не зізнався йому, що його син знаходиться у нього вдома. Вказував, що син не бродяжив по місту, як зазначається в протоколі, та що сам він, як батько дитини, від виконання передбачених законодавством обов`язків з виховання дитини, не ухилявся.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку про недоведеність складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , виходячи з такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, тощо.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, що являє собою сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, характеризується ухиленням батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ним і знаходиться на його вихованні.

Відповідно до змісту протоколу від 28.05.2019 №396033, суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення полягає в умисному ухиленні від виконання батьківських обов`язків з виховання сина, внаслідок чого він декілька днів бродяжив.

Разом з тим, неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, особою, уповноваженою на складання протоколу, зазначаються: протокол №396033 від 28.05.2019, висновок за фактом ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків від 14.06.2019, згідно якого у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.2 КУпАП, але в чому він полягає не зазначається, рапорт чергового про отримання заяви ОСОБА_1 про зникнення дитини (ЄО №3727), письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з відсутністю сина вдома та відсутністю з ним телефонного зв`язку він звернувся до поліції та письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , перевірити які суду не надалося можливим у зв`язку з перебуванням його в гостях за межами м.Мирнограда.

Оцінка зазначених доказів вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.2 КУпАП, так як вказані докази не підтверджують поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків та бродяжництво неповнолітньої дитини. При цьому суд звертає увагу і на визначення поняття «бродяжництва», яке, зазвичай, передбачає собою бездомне існування і систематичне переміщення особи без постійного місця проживання протягом тривалого часу з однієї місцевості в іншу або в межах однієї місцевості. В чому полягає «бродяжництво» неповнолітнього ОСОБА_5 , в протоколі не зазначено, а сама по собі відсутність його вдома протягом декількох днів і проживання в ці дні у товариша у контексті цього слова «бродяжництвом» визнаватися не може.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь. Аналогічні положення закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи ( Cправа «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146).

Приймаючи до уваги, що обгрунтованих і об`єктивних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, не встановлено, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.283-285, п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі №3/226/557/2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд і набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не подана.

Суддя Л.І.Клепка