Справа № 357/2686/19
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Дубановська І. Д. ,

секретар судового засідання Огер О.А.,

за участі прокурора Шлапацького О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. 09100, за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 31-03/123 від 04.03.2019 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білоцерківського району» Білоцерківської районної ради, як субєкт, визначений в пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія цього закону, 21.06.2018 року під час реалізації службових повноважень, не вживши заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у звязку з необхідністю видання наказу від 21.06.2018 року № 49-к про преміювання, який стосувався у тому числі його дружини ОСОБА_2, лікаря загальної практики сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білоцерківського району» Білоцерківської районної ради, чим порушив вимоги, встановлені у п. 1,2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 31-03/124 від 04.03.2019 перебуваючи на посаді головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білоцерківського району» Білоцерківської районної ради, як субєкт, визначений в пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія цього закону, 21.06.2018 року під час реалізації службових повноважень всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів: підписав наказ від 21.06.2018 року № 49-К про преміювання, який стосувався у тому числі його дружини ОСОБА_2, лікаря загальної практики сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Білоцерківського району» Білоцерківської районної ради.

Розгляд справи відбувався в судовому засіданні, на якому були присутні прокурор, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Останній вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, просив закрити справу про адміністративне правопорушення в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст. 38 КУпАП.

Прокурор підтримав протоколи, складені відносно ОСОБА_1, вважав, що строки притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 38 КУпАП не закінчились, підтримав думку уповноваженої особи Національного агентства з питань запобігання корупції, що днем виявлення адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_1 є день складання протоколів 04.03.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів -тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

Із запиту Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с. 22.-24) вбачається, що ним витребувана інформація щодо повідомлення ОСОБА_1 про наявність у нього конфлікту інтересів, зумовленого сімейними стосунками з ОСОБА_2

Листом від 05.10.2018 року № 02-10-226 Білоцерківська районна рада Київської області повідомила, що до неї не надходили повідомлення про наявність конфлікту інтересів від ОСОБА_1 (а.с. 25).

Даний лист отриманий Національним агентством з питань запобігання корупції 11.10.2018 року.

Отже, сукупність вказаних обставин свідчить про те, що днем виявлення порушення є 11.10.2018 року.

Таким чином, на день розгляду справи (27.03.2019 року) сплив строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ч. 3 ст. 38 КУпАП.

В звязку із наведеним, доводи про те, що днем виявлення адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_1 є день складання протоколів, тобто 04.03.2019 року є безпідставними.

П. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на наведене та визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, керуючись ст.ст. 172-7, 221, 246, 247,248, 249, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності встановлених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

СуддяОСОБА_3