КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1780/2019 Суддя у І-й інст.: Старовойтова С.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Іванченка О.О. матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою захисника Іванченка О.О. на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 13.01.2019 в 00 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Шалетт, 4 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду захисник ІванченкоО.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу ТОВ «Будпромальянс» для застосування заходів громадського впливу, а провадження по справі закрити.

Вважає, що ОСОБА_2 категорично не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, і що письмі пояснення свідків є формальними, оскільки викладені на типових бланках та заповнені інспектором патрульної поліції, і не можуть бути взяті до уваги, оскільки не підтвердженні показами в судовому засіданні під присягою.

Зазначає, що судом 1-ї інстанції не враховано щире каяття ОСОБА_2 та вчинення правопорушення в стані сильного душевного хвилювання, що пом`якшує відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та захисника Іванченка О.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і в апеляційній інстанції не оскаржується.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 183586 від 13.01.2019, даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА-00998, на якому чітко видно та чутно відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння; розпискою ОСОБА_4 від 13.01.2019 про зобов`язання протягом 24 годин не передавати транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_2, що свідчить про його відсторонення від керування транспортним засобом; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер», про що містяться їх підписи (а.с. 2).

З урахуванням того, що особи свідків, вказані в протоколі, є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_2, адміністративній відповідальності підлягає особа, яка керує транспортним засобом, зокрема і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_2 від проходження такого огляду відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 т. 130 КУпАП, і свою відмову не заперечує.

Нормами ст. 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

З огляду на те, що застосування вимог ст. 21 КУпАП є правом, а не обов'язком суду, а керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, довід апеляційної скарги про передачу матеріалів справи щодо ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу ТОВ «Будпромальянс» для застосування заходів громадського впливу, апеляційний суд вважає недоцільним.

Крім того, санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, визначено безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника Іванченка О.О. щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Іванченка О.О. залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко