Справа № 761/1203/19
Провадження № 3/761/957/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков Андій Володимирович, за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №10 Дяченка В.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника Леуса А.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у м.Києві ДЗЕ Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Вінниця, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого виконавчим директором ТОВ «Сага Девелопмент», не є особою, звільненою від сплати судового збору , -

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3, примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону, під час припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Наведеною вище дією ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказавши про те, що будь-якого умислу на неподання декларації при звільненні він не мав, оскільки його майновий стан на момент звільнення не змінювався, при звільненні його належним чином не було повідомлено про обов*язок подати декларацію за період, неохоплений раніше поданою декларацією, йому було відомо лише про обов*язок подати декларацію на наступний рік після звільнення. При цьому електронну декларацію при звільненні він подав у листопаді 2018 року, як тільки йому стало відомо про такий обов*язок, оскільки правоохоронні органи розпочали збирати відносно нього інформацію.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Леус А.Б. просив закрити провадження у справі з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2, оскільки він у будь-якому випадку не мав умислу на уникнення від фінансового котролю, сам факт попереднього подання річної декларації у електронному виді не свідчить про обізнаність ОСОБА_2 із обов*язком подати таку декларацію у день звільнення, оскільки порядок подання декларації при звільненні чітко не прописаний у ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», а визначений у підзаконному акті. Також просив врахувати строки притянення особи до адміністративної відповідальності, визначені ст. 38 КУпАп, які слід обраховувати з моменту віддібрання у ОСОБА_2 пояснень, які містяться в матеріалах справи, а не здня складання протоколу.

Суд, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності у виді штрафу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до Розпорядження Київського міського голови від 31.08.2015 № 585 «Про призначення ОСОБА_2.», ОСОБА_2 призначено на посаду директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації з 31 серпня 2015 року на контрактній основі.

Згідно Наказу комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації від 31.08.2015 № 1 «По особовому складу» ОСОБА_2 приступив до виконання обов'язків директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації з 31 серпня 2015 року, з правом першого підпису платіжних, розрахункових та інших розпорядчих документів.

Відповідно до Розпорядження Київського міського голови від 16.07.2018 № 474 «Про звільнення ОСОБА_2.», ОСОБА_2 звільнено з посади директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації з 16 липня 2018 року за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України.

16.07.2018 Наказом комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації від № 61-к про припинення трудового договору, ОСОБА_2 звільнено з посади директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації за власним бажанням, в порядку ст. 38 КЗпП України

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної -Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Відповідно до відомостей розміщених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» є Київська міська рада, підприємство входить до сфери управління Київської міської державної адміністрації.

Згідно Статуту комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» підприємство є юридичною особою, засноване на комунальній власності територіальної громади м. Києва та входить до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права. Посадові особи таких підприємств (інших юридичних осіб) є суб'єктами декларування, на яких поширюються дія розділу V («Фінансовий контроль») Закону з урахуванням особливостей, визначених частиною 5 статті 45 Закону.

Закон України «Про запобігання корупції» не визначає поняття «посадових осіб». Згідно із пунктом 3 «Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», у цілях визначення суб'єктів, на яких поширюється дія Закону, під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов'язків) відповідного працівника.

Так, адміністративно-господарські функції (обов'язки) - це обов'язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернягрьг-ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов'язки) - це обов'язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Відповідно до статуту комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» директор підприємства несе персональну відповідальність за діяльність підприємства; забезпечує виконання планів діяльності підприємства; діє без доручення від імені підприємства, представляє його у відносинах з іншими юридичними особами і громадянами, укладає договори в установленому порядку, видає доручення; відкриває рахунки в установах банків України та органах казначейської служби України за погодженням з органом, до сфери управління якого віднесено підприємство; видає у межах своєї компетенції накази, організовує та перевіряє їх виконання; розпоряджається у встановленому порядку майном та коштами підприємства; організовує роботу підприємства, його структурних підрозділів; має право першого підпису на фінансових, банківських та інших документів.

відповідно до контракту укладеним з директором комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» ОСОБА_2, директор: є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов'язків, передбачених статутом підприємства, актами законодавства, стосовно підприємства, іншими нормативними документами; здійснює поточне керівництво підприємством, забезпечує працюючих роботою, організовує виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність; діє від імені підприємства без доручення, представляє його інтереси в органах державної влади, місцевого самоврядування, у відносинах з фізичними особами та юридичними особами будь-якої форми власності; укладає угоди (договори) від імені підприємства, вчиняє правочини, передбачені чинним законодавством; видає довіреності від імені підприємства; має право відкривати в банках поточні та інші рахунки підприємства; укладає трудові договори з працівниками підприємства; накладає на працівників стягнення у відповідності до чинного законодавства і укладеними з ними трудовими договорами; у межах компетенції видає локальні акти, накази, розпорядження та інше визначене контрактом.

Отже, ОСОБА_2, обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища», яке є юридичною особою публічного права, будучи його посадовою особою, оскільки наділений адміністративно-господарськими та організаційно- розпорядчими функціями (обов'язками), є суб'єктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції"".

Отже, ОСОБА_2, обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, починаючи з 01 січня 2018 року, під час припинення виконання функцій держави, був зобов'язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення.

Згідно частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до Порядку перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 06.09.2016 № 19 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 листопада 2016 року за № 1479/29609 припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Згідно наданої інформації комунальним підприємством «Київський центр розвитку міського середовища» № 284-2-422 від 28.11.2018 установлено, що ОСОБА_2 був звільнений 16.07.2018 на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, за власним бажанням, трудова книжка ним отримана 16 липня 2018 року, про що зазначено в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них КП «Київміськрозвиток». Повний розрахунок з ОСОБА_2 був проведений в липні 2018 року.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), лише 30.11.2018.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що йому відомо про те що він відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону. Щодо знання вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» якими зобов'язано осіб зазначених у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, останній повідомив, що він не був обізнаний про необхідність подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).

Разом з тим, ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначив, що в квітні 2017 та в березні 2018 ним були заповнені та опубліковані в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічні декларації за 2016 та 2017 рік відповідно.

Електронний цифровий підпис він отримав в серпні 2016 року для подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, потім він його повторно отримав серпні 2017 року. Також у своїх поясненнях ОСОБА_2 підтверджує факт того, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), він подав до Єдиного державного реєстру декларацій несвоєчасно, лише 30.11.2018 року.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У зв*язку із зазначеним суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, 16.07.2018 відповідно до наказу комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації від № 61-к, Розпорядження Київського міського голови № 474 будучи звільненим з посади директора комунального підприємства «Київський центр розвитку міського середовища» Київської міської державної адміністрації та 16.07.2018 фактично припинивши діяльність, пов'язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування після отримання трудової книжки, будучи обізнаним щодо вимог Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи обов'язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, маючи можливість вчасно зібрати необхідну інформацію для заповнення декларації, маючи електронний цифровий підпис необхідний для входу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки 01.04.2017 останнім подано щорічну декларацію за 2016 рік та 29.03.2018 ним подано щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачаючи та допускаючи настання наслідків у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, лише 30.11.2018 року, тобто не своєчасно без поважних причин.

У зв*язку із зазначеним в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, пов*язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказів поважності причин неподання у визначений законом строк ОСОБА_2, а саме у день звільнення, як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у судовому засіданні здобуто не було.

Доводи сторони захисту щодо необізнаності ОСОБА_2 про обов*язок подання декларації за період не охоплений раніше поданими деклараціями при звільненні, не знайшли підтвердження у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2, будучи суб*єктом відповідальності відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції», попередньо подавав річні декларації як суб*єкт декларування, при цьому подання такої декларації у електронному виді, зокрема вперше, неможливе без попереднього підтвердження особистим електронним підписом щодо ознайомлення із порядком, обов*язками та строками подання таких декларації на офіційному сайті НАЗК.

Також суд не вбачає підстав для застосування строків, визначених ст. 38 КУпАП, про що стверджує сторона захисту, оскільки, хоча збирання інформації повноважним органом щодо обставин вчинення ОСОБА_2 адміністртиавного правопорушення було розпочато ще 20.11.2018 року, у той же час такий строк зупинявся судом у зв*язку із ухиленням ОСОБА_2 від явки на виклик до суду та станом на день розгладу справи не сплив.

Обставин, які б пом*якшували або обтяжували відповідальність особи за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

У зв*язку із зазначеним суд, враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його вік, сімейний та матеріальний стан, приходить до висновку про наявність обгрунтованих підстав для притягнння ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП в межах санкції статті Закону, за яким визнає його винним.

Судовий збір підлягає стягненню з винної особи на користь держави

На підставі викладеного, керуючись 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Законому України «Про запобігання корупції», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п*ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Трубніков