Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року, -

встановив:

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 25 лютого 2019 року о 01 годині 40 хвилин по вул. Шевченка в м. Здолбунів Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідність обличчя, підвищена жвавість, рухливість ходи). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, на адресу місця проживання ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , що вказана в апеляційній скарзі, шість разів, а саме: 17.05.2019, 28.05.2019, 06.06.2019, 14.06.2019, 01.07.2019, 05.07.2019, поштовим відправленням направлялись судові повістки про виклик в судові засідання. Судові повістки, що були направлені 17.05.2019, 28.05.2019, 06.06.2019 були отримані ОСОБА_1 12.06.2019, а судова повістка направлена 14.06.2019 повернулась на адресу суду у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявне відносно нього апеляційне провадження у справі про адміністративне правопрушення за ч.1 ст.130 КУпАП, результатами судових засідань ОСОБА_1 не цікавився, тобто не вживав заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та не зявлявся до поштового відділення задля отримання судових повісток.

На підставі зазначеного, та враховуючи положення ст.294 КУпАП щодо двадцятиденного строку на апеляційний перегляд справи, вважаю за необхідне здійснити розгляд матеріалів за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само відмова осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №268467 від 25 лютого 2019 року (а.с.1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 лютого 2019 року (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №268467, 25 лютого 2019 року о 01 годині 40 хвилин в м. Здолбунів по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи, неприродня блідність обличчя). Від проходження медичного огляду у медичному закладі для встановлення наркотичного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Як вбачається з направлення, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с.3).

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суддею під час розгляду справи належним чином з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.