ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, при секретарі Ватаманюку Р.В., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2019 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,- визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_3, 27 грудня 2018 року о 10 год. 15 хв., керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf 4» державний номерний знак CQ497FW(F) по вул. Руській, 250 в м. Чернівці у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер».

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали на розгляд громадської організації «Помічники тварин» для застосування відносно нього заходу громадського впливу.

Крім цього, вважає, що підстав для зупинки його транспортного засобу не було, працівниками поліції безпідставно було проведено поверхневу перевірку, огляд на стан спяніння було проведено з процесуальними порушеннями.

Вважає, що районним судом необґрунтовано розглянуто справу без його участі, не було надано достатньо часу його представнику для ознайомлення з матеріалами провадження та узгодження позиції, при цьому районний суд підійшов формально до вивчення та дослідження обставин справи, що потягло за собою винесення необґрунтованого судового рішення.

ЄУНСС № 725/114/19 Головуючий у 1 інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Провадження № 11-кп/822/221/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, - не зявився. Його захисник підтвердив факт, належного повідомлення та просив розглянути справу за відсутності його довірителя.

Заслухавши захисника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень ст.ст. 280 та 283 КУпАП, зобовязаний зясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддею місцевого суду вказаних вимог не було дотримано.

Визнаючи ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя в своїй постанові жодним чином не мотивував своє рішення із посиланням на докази по справі, які судом було безпосередньо досліджено, натомість формально зазначив, що вина ОСОБА_3 підтверджується наявними матеріалами справи, без надання оцінки кожному доказу по справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупності з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи зазначене, вважаю, що районним судом було застосовано спрощений підхід до судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, проігноровано права особи, яка притягається до відповідальності, що є неприпустимим.

Обґрунтовуючи рішення, суд у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, зокрема: результатами медичного огляду та відеозаписами з нагрудних камер.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, такий висновок районного суду ґрунтується на недопустимих доказах, тобто таких, що отримані із порушенням порядку, встановленого у КУпАП.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Такий самий порядок визначений в п.6 розділі І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до визначеного порядку, водій транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, якщо він відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Із дослідженого апеляційним судом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 434263 від 27.12.2018, вбачається, що ОСОБА_3, 27 грудня 2018 року о 10 год. 15 хв. в м. Чернівці по вул. Руська, 250 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» державний номерний знак CQ497FW(F) у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога за адресою: вул. Миколаївська, 32Б (а.с. 1).

Із відео-запису боді камер СЕ 00162, СЕ 00160, наданого до протоколу, вбачається, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на місці зупинки, а відразу ж повезли його до медичного закладу.

Більше того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено на підставі яких ознак поліцейськими було зроблено висновок про перебування ОСОБА_3 в стані спяніння.

Встановити чи видавалось останньому направлення на огляд з метою виявлення стану спяніння відповідно до встановленої законодавством форми, не виявилось за можливе, оскільки до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Відмови пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки зафіксовано не було, більше того, із запису боді-камер чітко видно, що ОСОБА_3 не відмовляється від проходження огляду на стан спяніння.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до, доданого до протоколу Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 7 від 27 листопада 2018 року ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 2).

Зазначений висновок був складений на підставі даних, які містяться в Акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 45).

Відповідно до вказаного Акту № 7 від 27 грудня 2018 року, у ОСОБА_3, розширені зіниці, їх реакція на світло млява, рухова сфера сповільнена, хода хитка,

наявний різкий запах алкоголю з рота. та ін.

При цьому, поряд із проведенням загальних тестів та вимірюванням тиску і пульсу, лікарем було проведено огляд на стан спяніння ОСОБА_3 за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» за № ARJL 0300, результат обстеження якого зазначено негативно. Результат повторного обстеження, також вказаний негативно.

Кількісний показник за результатами огляду не зазначений.

Проте, не зважаю чи на вищевказане, лікарем було зроблено висновок про стан алкогольного спяніння та поставлено діагноз за результатами огляду: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Апеляційним судом у судове засідання викликався лікар ОСОБА_4, для підтвердження чи спростування наданого висновку та усунення суперечностей у ньому, проте останній, будучи належним чином повідомлений, не зявився у судове засідання.

Протокол про адміністративне правопорушення складено працівниками поліції лише на підставі проведеного огляду на стан спяніння у лікаря-нарколога КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер».

На підставі наведеного, вважаю, що працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на стан спяніння, висновки результатів медичного огляду, які стали підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_3, містять суперечності і поза розумним сумнівом не можуть вказувати на наявність у нього алкогольного спяніння, а тому не можуть бути поставлені в основу його винуватості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.2 ст. 62 Конституції України, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 березня 2019 року щодо ОСОБА_3, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] ОСОБА_1