Провадження № 3/201/4622/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїлю, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 01 вересня 2019 року о 21 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», н/з НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті вул. Набережна Перемоги та вул. 6-ї Стрілецької Дивізії в м. Дніпрі, при повороті ліворуч не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рено», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався прямо у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, після чого автомобіль «БМВ» продовжив некерований рух та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді металевого огородження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно її підзахисного, у зв`язку з відсутністю в діях останнього порушення правил дорожнього руху, оскільки останній вже фактично завершив перетинання перехрестя та не здійснював зіткнення з автомобілем «Рено», водій якого ОСОБА_3 перевищив швидкість руху та скоїв наїзд на автомобіль «БМВ».

Водій ОСОБА_3 , будучи допитаним у судовому засіданні, суду пояснив, що він рухався зі сторони вул. Ливарна по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі в лівій смузі для руху по головній дорозі, при цьому при наближенні до перехрестя з другорядною дорогою по вул. 6-ї Стрілецької Дивізії перед ним зі зустрічної частини дороги по вул. Набережна Перемоги несподівано виїхав автомобіль «БМВ», у зв`язку з чим він не міг встигнути зупинитись, хоча і намагався загальмувати та вивернув в іншу від удару сторону, вправо, проте зіткнення все одно не вдалось уникнути, внаслідок чого його автомобіль передньою частиною зіткнувся з правими передніми та задніми дверима автомобіля «БМВ», після чого останній продовжив некерований рух та наїхав на огорожу.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 01 вересня 2019 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на нерегульованому перехресті доріг відбулось в результаті того, що водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_2 не надав дороги іншому водієві автомобіля «Рено» ОСОБА_3 , який рухався прямо у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, а тому мав перевагу по відношенню до попереднього водія ОСОБА_4 , від якого вимагалось при повороті ліворуч надати перевагу у русі автомобілям, що слідували по вул. Набережна Перемоги в зустрічному напрямку прямо, що призвело до наслідків, які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_2 надав перевагу у русі, оскільки вже фактично завершив перетинання перехрестя, проте водій ОСОБА_3 не зменшив швидкість та скоїв з ним зіткнення, суд визнає неприйнятними, оскільки достовірно встановлено та ніким з учасників процесу не заперечується той факт, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повертав ліворуч на перехресті та перетинав рівнозначну дорогу зустрічного напрямку, по якій вже попередньо рухався водій ОСОБА_3 , при цьому саме не надання дороги з боку водія ОСОБА_4 стало причиною даного зіткнення, такий маневр був небезпечний та непередбачуваний для ОСОБА_3 , який почав змінювати швидкість та напрямок свого руху з метою уникнення зіткнення між автомобілями, хоча відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під терміном дати дорогу розуміється вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, отже саме в результаті не надання дороги водієм ОСОБА_5 відбулось зіткнення з іншим автомобілем, під керуванням водія ОСОБА_3 .

Посилання захисника щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, що знаходиться на розгляді суду, слід вважати безпідставним, оскільки перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність порушень на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі необхідні обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні обставини вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час зіткнення автомобілів між собою.

Відповідно до позиції сторони захисту щодо неналежного оформлення схеми місця ДТП, суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для прийняття обґрунтованого та справедливого рішення по справі.

Висловлювання сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_3 рухався на великій швидкості, що, на їх думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженим, оскільки останнє не знайшло свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів захисника ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись цією стороною або трактуватись у вигідну для них сторону. Вказані стороною захисту фактичні обставини могли бути сприйняті правопорушником з суб`єктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально.

Крім того, аргументи захисника щодо порушення іншим водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_4 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України.

Клопотання сторін процесу про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема дослідження даної події зіткнення експертним шляхом та виклику для допиту свідків, суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_5 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Рено».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот вісімдесяти чотирьох гривень двадцяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко