Справа № 466/2341/19 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/811/850/19 Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 11 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 11.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

На дану постанову суду ОСОБА_1 22.07.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду скасувати та провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з причин того, що не був присутній в судовому засіданні 11.06.2019 року, копію постанови суду не отримав, про існування постанови суду дізнався із Єдиного реєстру судових рішень з мережі Інтернет, а тому вважає, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебувала справа про адміністративне правопорушення відносно нього, а саме: з повідомлення суду про призначення судового розгляду на 25.05.2019 року о 09.00 год., яке апелянтом було отримано 11.05.2019 року (а.с.24); з повідомлення суду про призначення судового розгляду на 11.06.2019 року о 09.00 год., яке апелянтом було отримано 30.05.2019 року (а.с.27). І таке по суті не заперечується апелянтом в апеляційній скарзі.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт знав, що судом першої інстанції 11.06.2019 року було винесено рішення щодо нього в справі про адміністративне правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що він копію постанови суду не отримав, про існування постанови суду дізнався із Єдиного реєстру судових рішень з мережі Інтернет, водночас законодавець не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення з моменту отримання особою її копії. При цьому у клопотанні про поновлення строку апелянт не навів жодного доказу про те, що йому завадило в період строку апеляційного оскарження з 11.06.2019 по 21.06.2019 року отримати копію постанови суду та вчасно подати апеляційну скаргу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження.

Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 11 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 11 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,- повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.