Провадження № 3/265/924/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2019 року до адреси суду, повторно, надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення останнього до відповідальності за ч.1 ст. 173 -2 КпАП України.

Відповідно до даного протоколу, 02 грудня 2018 року о 19-40 годині, ОСОБА_2, за місцем проживання - АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_3, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода), а саме вчинив дії умисного характеру, що полягали у висловлювані в її сторону нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоровю ОСОБА_3

Правопорушник ОСОБА_2 до суду не зявився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши адміністративний матеріал, суддя приходить до наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2018 року серії АА № 174668, дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КпАП України, яка передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя має діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки правопорушення ОСОБА_2 було вчинено 02 грудня 2018 року, відповідно на час розгляду справи строк для накладення адміністративного стягнення на правопорушника за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП закінчився.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду Донецької області, через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вайновський А.М.