ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3770/19 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/411/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, 28 квітня 2019 року приблизно о 19-50 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110308, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по вул. Чубанова, біля будинку № 2Б у м.Запоріжжя не переконався у тому, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , після чого продовжив рух та покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції змінити, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції його не було повідомлено про розгляд справи, що позбавило його можливості бути присутнім у судовому засіданні та надати пояснення. Судом не була врахована та обставина, що він не навмисно покинув місце ДТП, оскільки він не помітив наїзд на автомобіль, не відчув удару, пошкоджень його автомобіль не має, пошкодження на іншому автомобілі незначні. Відносно нього 28 квітня 2019 року було складено 2 протоколи за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП йому нічого не відомо, пояснень з цього приводу він не надавав. Він є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності.

Таким чином, апелянт вважає, що при визначенні виду адміністративного стягнення суд першої інстанції не врахував обставини вчиненого правопорушення, дані про винну особу, та належним чином не мотивував, чому призначив стягнення, яке пов`язано із застосуванням заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №140984 від 30 травня 2019 року, згідно з яким, ОСОБА_1 , у зазначений час, керуючи транспортним засобом, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, поясненнями ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 .

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Разом з тим, при визначенні виду адміністративного стягнення, суд, всупереч вимогам ч.2 ст.33 КУпАП, не в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення та його обставини, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції накладено занадто суворе адміністративне стягнення, є слушними з огляду на наступне.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 свою вину не заперечує, правопорушення вчинив не умисно, до адміністративної відповідальності притягується вперше, істотної шкоди внаслідок вчиненого ним правопорушення не заподіяно, останній є особою з інвалідністю. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АД №102843 від 02 лютого 2009 року, ОСОБА_1 протипоказана праця, яка вимагає бінокулярного зору, з небезпекою травматизму очей.

Враховуючи викладене, на думку суду апеляційної інстанції, у суду першої інстанції були всі підстави для накладення на правопорушника менш суворого стягнення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, ніж громадські роботи, а саме: стягнення у виді штрафу.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне оскаржувану постанову суду в частині накладеного на ОСОБА_1 стягнення змінити та накласти на останнього стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, в частині накладеного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

У решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/3770/19