П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1101/19

Номер провадження 3/184/447/19

25 червня 2019 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Малашина Ю.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , працює: фізична особа підприємець, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ДН-1896/268/АВ/П/ПТ від 15.04.2019 року ОСОБА_1 , 02.04.2019 року, будучи фізичною особою підприємцем, відповідальною особою за додержання законодавства про працю України, допустив інші порушення вимог законодавства вимоги ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме в ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 були надані накази про прийняття на роботу, повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу та заяви працівників про прийняття на роботу в ході розгляду яких встановлено, що у 2017 році було прийнято 1 працівника ОСОБА_2 на роботу, по якім повідомлення про прийняття працівників на роботу було подано до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку не до початку роботи працівника, а саме після допущення працівника до роботи. Згідно розпорядку робочого дня у ФОП ОСОБА_1 робочий день з 8.00 годин до 17.00 годин.

Відповідно наданого наказу «Про прийом на роботу» № 1к від 17.01.2017. ОСОБА_2 був прийнятий на роботу з 17.01.2017. Повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу від 17.01.2017 від ФОП ОСОБА_1 було надано 17.01.2017 у 15 год. ІЗ хв. про що свідчить квитанція №2, тобто повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку було подано після допущення працівника до роботи, оскільки початок робочого дня у ФОП ОСОБА_1 з 8.00 годин, відповідно укладеного Трудового договору №1701 від 17.01.2017 року.

Крім того в ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 є випадки виплати заробітної плати за першу половину місяця менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Так, посадовий оклад стропальника ОСОБА_2 у лютому 2018 року встановлено у розмірі 3950,00 грн. (згідно Наказу «Про підвищення окладу» № 1 від 01.01.2018. Аванс за лютий 2018 року було нараховано та виплачено 20.02.2018 відповідно «Платіжної відомості» №3 від 20.02.2018у розмірі 1800,00 грн. при фактично відпрацьованих працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на лютий 2018-20 днів (160 год.);

Посадовий оклад стропальника ОСОБА_2 у вересні 2018 року встановлено у розмірі 4200,00 грн. (згідно Наказу «Про підвищення окладу» № 2 від 01.08.2018. Аванс за вересень 2018 року було нараховано та виплачено 20.09.2018 відповідно «Платіжної відомості» №17 від 20.09.2018 у розмірі 2000,00 грн. при фактично відпрацьованих працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на вересень 2018 - 20 днів (160 год.);

Посадовий оклад стропальника ОСОБА_2 у грудні 2018 року встановлено у розмірі 4200,00 грн. (згідно Наказу «Про підвищення окладу» № 2 від 01.08.2018. Аванс за грудень 2018 року було нараховано та виплачено 20.12.2018 відповідно «Платіжної відомості» №23 від 20.12.2018 у розмірі 2000,00 грн. при фактично відпрацьованих працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на грудень 2018-20 днів (158 год.);

Посадовий оклад стропальника ОСОБА_2 у лютому 2019 року встановлено у розмірі 4400,00 грн. (згідно Наказу «Про підвищення окладу» № 1 від 01.01.2019. Аванс за вересень 2018 року було нараховано та виплачено 20.09.2018 відповідно «Платіжної відомості» №17 від 20.09.2018 у розмірі 2000,00 грн. при фактично відпрацьованих працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на вересень 2018 - 20 днів (160 год.)

Вище викладене свідчить про порушення вимог ч. З ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 із змінами і доповненнями ч.З ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» №108.

Відповідальний за вказані порушення вимог трудового законодавства внаслідок невиконання вимог ч. З ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 із змінами і доповненнями та ч.З ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» №108- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність згідно вимог ч. 1 ст.41 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Інспектор праці ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки в суд, не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол №ДН-1896/268/АВ/П/ПТ від 15.04.2019 року, витяг акту №ДН-1896/268/АВ від 02.04.2019 року, письмові пояснення ОСОБА_1 та додані до нього додатки, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Так, у протоколі у графі відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано датою народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як справжньою датою народження є ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, у протоколі є посилання посилання інспектора на Трудовий договір № 1701 від 17.01.2017 р. на підставі якого було прийнято ОСОБА_2 на посаду стропальника, однак ОСОБА_2 прийнятий на роботу на підставі наказу № 1к від 17.01.2017 року.

Згідно змісту протоколу ОСОБА_1 ставиться в провину порушення ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме подання повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу після допущення працівника до роботи, що не відповідає дійсності, оскільки згідно додатку №1 від 17.01.2017 року до наказу №1к від 17.01.2017 року про прийняття ОСОБА_2 на роботу встановлено, що ОСОБА_2 17.01.2017 року ознайомлювався із інструктажем з техніки безпеки, отримував спецодяг та лише о 16 год. 00 хв. приступив до роботи, про що свідчать особисті письмові пояснення ОСОБА_2 , які надані ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Посилання інспектора на випадки виплати ОСОБА_1 заробітної плати працівнику ОСОБА_2 менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки були повністю спростовані наданим ОСОБА_1 розрахунком виплати заробітної плати та особистими поясненнями.

Разом з тим, додані до протоколу документи належно не завірені, що унеможливлює їх прийняття судом в якості належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення

Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію щодо дій національного суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам національного законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, факти викладені в протоколі не знайшли свого підтверження в судовому засіданні, у зв`язку з чим на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. п.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина