Справа № 738/556/19 Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я.
Провадження № 33/4823/288/19
Категорія - - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Місцевим судом встановлено, що 23 березня 2019 року, в 01.10 год., у місті Мена, Чернігівської області, по вул. Сіверський шлях, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння - відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Послався на незаконність рішення суду, прийнятого з порушенням норм процесуального права, винесеного при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Зазначив, що, незважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи, суд розглянув справу у його відсутність, позбавивши його можливості бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, надавати пояснення по справі, довести свою непричетність до вчинення правопорушення та скористатись послугами захисника. Послався на незаконні дії працівників поліції, які не роз`яснили йому його процесуальних прав та не надали можливості скористатись правовою допомогою. Вказав, що він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, але працівники поліції проведення такого огляду йому не пропонували, а лише у медичному закладі. Крім того, зазначив, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, працівником поліції не було складено направлення водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, у випадку відмови від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Вказав, що свідки, вказані у протоколі, не були очевидцями події, а лише підписали протокол про адміністративне правопорушення.

Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, а копію судового рішення отримав лише 27 червня 2019 року.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав, вказав на незаконні дії працівників поліції та послався на відсутність доказів керування ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У той вечір він випив лише пляшку пива, тобто був тверезий. ОСОБА_1 хотів на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння, але працівники поліції наполягали на проходженні огляду у лікарні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 20.06.2019 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 01 липня 2019 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише 27.06.2019 року, а вже 08 липня 2019 року подав апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №033272 від 23.03.2019 року, ОСОБА_1 , 23 березня 2019 року, о 01.10 год., у місті Мена Чернігівської області, по вул. Сіверський шлях, керував автомобілем «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння - відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених у протоколі, останній зазначив, що вживав пиво та відмовляється їхати до лікарні (а.с.3).

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4, 5).

При цьому, дані свідки не мають бути очевидцями події, як вважає апелянт, оскільки ці особи лише засвідчують факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

До того ж, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що працівники поліції відмовились провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а наполягали пройти медичний огляд у лікарні, не ґрунтуються на законі, оскільки дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у матеріалах справи направлення водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, у випадку відмови від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є безпідставним, оскільки таке направлення складається у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатом такого огляду.

Положення статті 268 КУпАП передбачають право фізичної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

При цьому, ні вищевказаною статтею, ні чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено участі захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

А тому, посилання ОСОБА_1 на порушення його права на правову допомогу, не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним.

Доводи апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, є слушними.

Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 , при цьому ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи. Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи та мала можливість надати докази на підтвердження своїх доводів та скористатись правовою допомогою захисника.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Менського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний