Справа № 444/2733/19
Провадження № 3/444/1033/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби "Рава-Руська" I категорії (тип Б) Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_1 виданий 09.04.2013 року, уповноваженим органом Республіки Польща на ім`я ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлений,-

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 19 жовтня 2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Рава-Руська" під час проходження прикордонного контролю на в"їзді в Україну з Республіки Польща прикордонному наряду "Перевірка документів" пред`явив паспорт громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 09.04.2013 року, уповноваженим органом Республіки Польща на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі перевіроки документів було встановлено, що відносно вказаного громадянина відбулось спрацювання БД "Гарт 1П"- доручення уповноважених державних органів (додаткове вивчення індекс "В").Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що особа є громадянином України, що підтверджується "Формою 1" , тому наявність паспорта громадянина Республіки Польща громадянином України ОСОБА_1 є порушенням, який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України" у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, чим своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.2,3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного претинання державного кордону України без відповідних документів, тобто вчинив адмістративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_1 , 20 жовтня 2019 року, в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Рава-Руська" під час проходження прикордонного контролю на виїзді з України в Республіку Польща прикордонному наряду "Перевірка документів" пред`явив паспорт громадянина Республіки Польща для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 09.04.2013 року, уповноваженим органом Республіки Польща на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , В процесі перевіроки документів було встановлено, що відносно вказаного громадянина відбулось спрацювання БД "Гарт 1П"- доручення уповноважених державних органів (додаткове вивчення індекс "В").Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що особа є громадянином України, що підтверджується "Формою 1" , тому наявність паспорта громадянина Республіки Польща громадянином України ОСОБА_1 є порушенням, який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України" у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, чим своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.2,3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного претинання державного кордону України без відповідних документів, тобто вчинив адмістративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився протягом доби, однак враховую, що він у письмовому клопотанні просить розглянути справу без його участі.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою. А тому враховуючи подану ОСОБА_1 заяву про розгляд справи у його відсутності, належним його повідомленням про дату, час та місце судового засідання, беручи до уваги те, що присутність ОСОБА_1 під час розгляду справи не є обов`язковою, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без його участі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 169764 та серії ЗхРУ №169763 від 20.10.2019 року; 2) рапортами працівників прикордонного контролю; 3) довідкою, яка складена інспектором прикордонного контролю 2 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю Андрієм Петришиним від 20.10.2019 року; 4) копією паспорта громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_2 09.04.2013 року уповноваженим органом Республіки Польща ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), копія форми 1 з якої вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 від 15.07.1997 року.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Його вина полягає в тому, що він вчинив спробу перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів . Кваліфікація дій ОСОБА_1 ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Відповідно до вимог ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому дані справи слід об`єднати в одне провадження та накласти стягнення за ч.1 ст.204-1 КпАП України.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу правопорушника, який не працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає стягнення у виді накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, а тому приходжу до переконання, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, а саме у виді штрафу.

Враховую, що знарядь чи засобів вчинення правопорушення немає.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн., а тому дана сума судового збору підлягає стягнення з правопорушника в користь держави.

Керуючись ст.36, 40-1, ч. 1 ст. 204-1, статтями 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу №444/2734/19 провадження 3/444/1034/2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КпАП України гр. ОСОБА_1 , - об`єднати в одне провадження із матеріалами справи №444/2733/19 провадження 3/444/1033/2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КпАП України гр. ОСОБА_1 та присвоїти справі № 444/2733/19 провадження 3/444/1033/2019 .

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_1 виданий 09.04.2013 року, уповноваженим органом Республіки Польща на ім`я ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлений, судовий збір, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України врозмірі 384,20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Зеліско Р. Й.