Справа № 214/5497/19
3/214/1698/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Прасолова В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, інваліда ІІІ групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2019 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №150138 від 17 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з якого слідує, що 17 липня 2019 року о 18 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Toyota Prius, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі по вул. Гетьманська біля буд.№90 в м. Кривому Розі, перед виїздом та під час руху не перевірила, не забезпечила технічно справний стан автомобіля, була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, в результаті чого в ході подальшого руху втратила ліве колесо автомобіля. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. ОСОБА_2 ставиться в провину порушення п.п. 2.3 «а», 2.3 «б», 31.4.5 «є» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнала, та пояснила, що її вини у виникненні даної пригоди немає. Перед початком руху візуально вона перевірила стан автомобіля, колеса були в справному стані. Чому під час її руху відлетіло ліве колесо автомобіля, не може пояснити, ймовірно шпилька на колесі чи інша деталь фізично зносились. Керувала вона уважно, жодних порушень ПДР України, не допускала.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_2 , з якою того дня їхав в автомобілі, в якості пасажира. Дружина була за кермом, їхала акуратно, з дотриманням швидкісного режиму. Чому відлетіло колесо в автомобілі, не може пояснити. Ніяких ударів під час руху не було. Вважає, що її вини в цьому не має.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), схема місця ДТП (а.с.2), фото таблиця (а.с.5), довідка (а.с.6).

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до наступних висновків.

Вважаю достовірним доказом зміст протоколу в частині керування ОСОБА_2 автомобілем марки Toyota Prius, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі по вул. Гетьманська біля буд.№90 в м. Кривому Розі 17 липня 2019 року о 18 год. 00 хв., оскільки він узгоджується з поясненнями ОСОБА_2 , показами свідка ОСОБА_3

Довідку вважаю достовірним доказом, оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами категорії В.

Схему місця ДТП вважаю належним доказом, адже вона підтверджує наявність механічних пошкоджень на транспортному засобі, в результаті виниклої під час руху технічної несправності.

Протокол в частині допущення ОСОБА_2 порушень ПДР України стосовно прояву неуважності, не стеження за дорожньою обстановкою та не реагування на її зміну вважаю неналежним доказом з огляду на характер пригоди та відсутність інших потерпілих, спричинення механічних пошкоджень іншим транспортним засобам.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні пояснення ОСОБА_2 , вважаю, що є достовірними її пояснення про те, що вона керувала автомобілем, технічну справність якого початково перевірила, оскільки такі пояснення узгоджуються з показами свідка. Доказів, як б спростовували їх та свідчили про наявність технічної несправності в автомобілі до початку руху, в матеріалах справи не міститься.

Досліджені у судовому засіданні докази вважаю допустимими.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортних засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Інкримінуючи вчинення ОСОБА_2 ДТП, інспектор ПП посилався в протоколі на порушення нею п.п.2.3 «а», «б», 31.4.5 «є» ПДР України, які, на його переконання, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку. Надаючи оцінку діям водія в аспекті встановлення порушення вказаних вимог ПДР України, виходжу з наступного.

Так, відповідно до п.п.2.3 «а», «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантаж; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Не визнаючи вину, ОСОБА_2 посилалася на те, що вона керувала автомобілем уважно, попередньо перевірила його технічний стан, а тому пояснити причину виникнення технічної несправності з колесом безпосередньо під час руху, пояснити не може.

Суд приймає до уваги такі доводи ОСОБА_2 , оскільки вони узгоджуються з встановленими судом умовами дорожньої обстановки, показами свідка ОСОБА_3 та раніше наданими нею поясненнями. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази (акт технічного огляду транспортного засобу, акт дефектовки, акт проведення діагностики ходової частини транспортного засобу, висновки спеціаліста, експерта тощо), які б свідчили про виникнення технічної несправності раніше, про яку б ОСОБА_2 повинна була б знати ще до початку керування автомобілем 17 липня 2019 року.

До того ж посилання інспектора на допущення ОСОБА_2 порушення п.31.4.5 «є» ПДР України, яка визначає імперативний припис щодо заборони експлуатації транспортного засобу за наявності такої технічної несправності як відсутність болту (гайки) кріплення або наявність тріщини диска і ободів коліс, суд оцінює критично, з огляду на те, що інспектор ні в схемі місця ДТП, ні шляхом складання окремого акта огляду лівого колеса автомобіля марки Toyota Prius, р/н НОМЕР_1 , яке прийшло в непридатність, не деталізував, в чому полягала технічна несправність колеса, які механічні пошкодження були на колесі, що за своїм характером визначали б неможливість керування ОСОБА_2 автомобілем за їх наявності.

Посилання в протоколі на порушення ОСОБА_2 п.2.3 «б» ПДР України є безпідставним, адже визначають загальні засади поведінки водія під час керування транспортним засобом, які остання як водій в умовах даної дорожньої обстановки виконала.

Дослідженням схеми ДТП встановлено, що під час руху ОСОБА_2 не змінювала напрямок руху транспортного засобу, не виконувала маневрів повороту, перестроювання тощо, а дорожнє покриття автодороги не мало дефектів (вибоїн, ям). Вказані обставини є свідченням того, що технічна несправність колеса в автомобілі, яким керувала ОСОБА_2 , виникла під час руху та не пов`язана з будь-якими діями водія чи проявом неуважності до дорожньої обстановки.

Встановлені обставини вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення в частині викладу обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, порушення нею п.п.2.3 «а», «б», 31.4.5 «є» ПДР України, є необґрунтованими і не підтверджується зібраними доказами.

Об`єктивної ознаки суспільної небезпечності інкримінованого ОСОБА_2 проступку, його реальної загрози та посягання на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління в ході судового розгляду також не встановлено.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.124, 245, 247 ч.1 п.1, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Прасолов В.М.