Справа 610/2145/19
Провадження № 3/610/732/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Носов Геннадій Сергійович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петропавлівка Станично-Луганського району Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , лейтенанта, рнокпп НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 91-НР від 29.03.2019 року лейтенанта ОСОБА_1 призначено начальником варти №1. Так, лейтенант ОСОБА_1 не забезпечив належне виконання своїх службових обов"язків солдатом ОСОБА_2 , який 02.04.2019 року о 04.00 годині виконуючи обов"язки біля входу до вартового приміщення, самостійно без дозволу начальника варти, зайшов до вартового приміщення для пошуку інших військовослужбовців, щоб його змінили.
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статут), солдат ОСОБА_3 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 203 Статуту гарнізонної та вартової служби, начальник варти відповідає за охорону та оборону доручених варті об"єктів, бойову готовність особового складу варти, правильне несення ними служби, за організацію та проведення заходів виховної роботи, збереження та справність огорожі, засобів зв"язку, сигналізіції, транспортних і технічних засобів, засобів пожежогасіння на постах і у вартовому приміщенні, а також за збереження боєприпасів, документації та майна, які є у вартовому приміщенні, згідно з описом, додержання встановленого порядку у вартовому приміщенні.
Однак незважаючи на вимоги ст. ст. 9. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 203 Статуту гарнізонної та вартової служби, ОСОБА_1 будучі військовослужбовцем військової служби військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді командира взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні « лейтенант », діючи умисно, порушуючи військову дисципліну, з мотивів хибно зрозумілих інтересів служби, не вдаючись до обману, на порушення своїх статутних обов"язків, в умовах особливого періоду, не забезпечив належне виконання своїх службових обов"язків солдатом ОСОБА_2 , який 02 квітня 2019р. о 04.00 год. виконуючи обов"язки біля входу до вартового приміщення, самостійно без дозволу начальника варти, зайшов до вартового приміщення для пошуку інших військовослужбовців, щоб його змінили, чим вчинив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В суді ОСОБА_1 факт вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення при вищевикладених обставинах визнав.

Протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 20.07.2019 року зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за вищевказаних обставин.

Також даний факт підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2019р. № 91-НР, актом службового розслідування №1169 від 26.04.2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та власними письмовими поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Вказані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, визнаю щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність, не убачається.

За обставинами справи, з урахуванням особи ОСОБА_1 , обставин, викладених у ст.ст. 33-35 КУпАП, вважаю можливим застосувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інші види адміністративних стягнень є більш суворими або з врахуванням особи явно несправедливими, для їх застосування достатніх підстав не убачається.

Згідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 252, 280, 284-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Г.С. Носов