Справа № 127/5073/19
Провадження № 33/801/314/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

22 січня 2019 року о 10 год 20 хв по вул. Монастирська, 8 в м. Вінниці, ОСОБА_2 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі Ford ESCORT, д.н.з. НОМЕР_1 без одержання ліцензії відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2019 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Просив скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та дійшов помилкового висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, а саме 22 січня 2019 року в м. Вінниця по вул. Монастирській,8, о 10.20 год здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі т.з. Ford ESCORT, д.н.з. НОМЕР_1, без одержання реєстрації як суб'єкта господарювання та одержання ліцензії на даний вид діяльності, сим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підтвердження факту, викладеного в протоколі, додано лише фотознімок автомобіля НОМЕР_2, обладнаного фішкою таксі та ксерокопію посвідчення водія виданого на ім'я ОСОБА_2

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, ні у постанові суду першої інстанції не вказано чи отримувалися кошти за здійснення господарської діяльності, відсутні й пояснення осіб, кому надавалися послуги по перевезенню.

Судом першої інстанції не викладено обставини, встановлені при розгляді справи та висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, при цьому відтворив у постанові лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання; без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності; здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

ОСОБА_2 заперечує факт зайняття господарською діяльністю, зазначивши, що не надавав послуги по перевезенню пасажирів.

Із долученої до матеріалів протоколу фотознімку автомобіля НОМЕР_2 не вбачається, що в автомобілі окрім водія були присутні будь-які інші пасажири, а сам лише факт знаходження знаку-ліхтаря таксі на даху автомобіля, жодним чином не підтверджує самого здійснення діяльності, як перевезення пасажирів, тобто таксі.

Таким чином, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_2 дій зазначених у диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП.

До того ж, норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», однак, таке посилання у протоколі відсутнє.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який повинен відповідати певним вимогам, зокрема, містити відомості про суть адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

В описовій частині протоколу №0005132 зазначено, що ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення.

В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення пасажирів, яким ОСОБА_2 надавав послуги пасажирських перевезень.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_2 здійснював разове перевезення пасажира на таксі, він не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а отже не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Неконкретність пред'явленого обвинувачення ОСОБА_2 позбавляє його права здійснювати предметний захист і порушує його процесуальні права, в тому числі право на захист.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу адмінправопорушника, що є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Перевіривши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всупереч ст. 252 КУпАП належним чином не дав оцінки доказам в їх сукупності через що прийняв помилкове рішення щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.164, ст.247, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, скасувати.

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_2 закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: ОСОБА_4