Справа №586/1181/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Теміров Ч.М.
Номер провадження 33/816/493/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши подання голови Середино-Будського районного суду Сумської області ТЕМІРОВА Ч. М. від 13.11.2019 щодо направлення заяви судді Темірова Ч. М. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 586/1181/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173 КУпАП до іншого суду в межах юрисдикції Сумського апеляційного суду,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2019 до Сумського апеляційного суду надійшло подання голови Середино Будського районного суду Сумської області Темірова Ч. М. щодо направлення заяви судді Темірова Ч. М. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 586/1181/19 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 173 КУпАП до іншого суду в межах юрисдикції Сумського апеляційного суду.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи подання, апеляційний суд вважає, що вказане вище подання підлягає задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення направленню з одного суду до іншого в межах юрисдикції Сумського апеляційного суду з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ст. 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

З матеріалів подання голови суду вбачається, що в провадженні судді Темірова Ч. М. знаходиться справа про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Оскільки він є потерпілим по справі, ним був заявлений самовідвід, а оскільки в суді працює один суддя, здійснення автоматизованого розподілу справи не відбулося.

Необхідно зауважити, що чинний КУпАП, до якого постійно вносяться зміни за своєю суттю є законом, який поєднує норми матеріального та процесуального права, охоплює всі сфери суспільно-економічного життя і в той же час містить в собі ряд колізійних норм або норм, які не виконуються через їх недосконалість (нікчемних норм). Також, незважаючи на закріплення у Конституції України, міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надана ВРУ, ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» права на ефективний та справедливий суд, чинний КУпАП не містить положень, щодо можливості відводу судді та передачі провадження на розгляд іншого суду.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності, зокрема у п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); у п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06).

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (ст. 3 Основного Закону) та який знайшов своє закріплення у судовій практиці КСУ, ВСУ, ВС і прецедентних рішеннях ЄСПЛ, апеляційний суд приходить до переконання, що зазначена справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання щодо направлення до іншого суду заяви про відвід судді, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема КПК, яка регламентує подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Такою нормою у КПК є ст. 7, 21 які визначають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, а також ст. 81 КПК про те, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу та ст. 34 КПК, відповідно до якої кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо, зокрема, після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що відвід судді у справі про адміністративне правопорушення має розглядатися іншим суддею, а за відсутності іншого судді у цьому суді заява по відвід має бути розглянута суддею іншого суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що в Середино-Будському районному суді Сумської області неможливо утворити склад суду для розгляду заяви про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 586/1181/19, вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення слід направити до іншого суду в межах юрисдикції Сумського апеляційного суду.

Керуючись ст. 2; 276 КУпАП, ст. 34 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання голови Середино-Будського районного суду Сумської області ТЕМІРОВА Ч. М. від 13.11.2019 задовольнити.

Матеріали заяви судді Темірова Ч. М. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 586/1181/19 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 173 КУпАП направити на розгляд до Ямпільського районного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.