Провадження № 33/4820/370/19
Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 04 квітня 2019 року становить 29 880 грн. 00 коп., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржену постанову та закрити провадження. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, справа не повинна була розглядатись або мала бути винесена постанова про закриття провадження. Вказує, що він узгодив всі спірні питання з дружиною щодо аліментних зобов`язань, дружина звернулась з заявою до державного виконавця про повернення виконавчого листа в зв`язку тим, що апелянт частково сплатив заборгованість по аліментах та влаштувався на роботу. В зв`язку з цим ОСОБА_1 вважав, що державний виконавець відкличе справу з суду, а судова справа буде закрита, тому і не з`явився в судове засідання. Вважає, що державним виконавцем порушено вимоги КУпАП та перевищено повноваження, позаяк державний виконавець не вправі складати протокол про адміністративне правопорушення. Протокол є незаконним, оскільки в ньому не зазначено, які саме законні вимоги державного виконавця Петльований Ю.В. не виконав. Копію оскарженої постанови апелянт отримав 1 липня 2019 року, тому пропустив строк оскарження з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційної скарги, який під час апеляційного розгляду просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду щодо нього скасувати, а провадження в справі закрити, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про направлення справи на доопрацювання з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 13 травня 2019 року, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відомості про вручення йому копії постанови в межах строку апеляційного оскарження в провадженні відсутні. Копія постанови була отримана апелянтом лише 1 липня 2019 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Ухвалюючи своє рішення, суд першої інстанції послався, як на доказ вини ОСОБА_1 , на відомості з протоколу про адміністративне правопорушення №56279767 від 4 квітня 2019 року, на розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ЗВП №56279767, виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду, постанову про відкриття виконавчого провадження від 25 квітня 2015 року.

Прийняти своє рішення за наслідками розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 183-1 КУпАП апеляційний суд не може, позаяк, на переконання апеляційного суду, протокол та матеріали справи складені з порушеннями, які неможливо усунути на стадії апеляційного розгляду, зважаючи на повноваження апеляційного суду. Справа, на підставі ст. 278 КУпАП, повинна була б бути повернута судом першої інстанції органу, що склав протокол на доопрацювання, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначається нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Однак, посадовою особою, що складався протокол, таких вимог законодавства не було дотримано. Суд першої інстанції не перевірив складений протокол на предмет відповідності протоколу вимогам ст.256 КУпАП, поклав його в основу доведеності вини ОСОБА_1 .

З матеріалів справи видно, що у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення №56279767 від 4 квітня 2019 року не зазначено частини статті 183-1 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинення даного правопорушення. В постанові суду відсутнє також зазначення частини статті 183-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 визнано винним, що є неприпустимим, зважаючи, що на час вчинення правопорушення ст.183-1 КУпАП була викладена в новій редакції, та відповідно до змін, внесених Законом України №2475-VIII від 3 липня 2018 року (набрали чинності 28 серпня 2018 року) в цій статті є три частини. Апеляційний суд не вправі на власний розсуд визначати норму закону, за якою настає відповідальність. Також апеляційний суд зауважує, що викладаючи зміст формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним, суддя в постанові виклав лише фактично частину змісту правопорушення, яке інкримінувалось ОСОБА_1 , зазначивши лише загальний розмір заборгованості станом на 9 квітня 2019 року, не зазначивши періоду, за який виникла заборгованість, та розміру заборгованості за цей період, про що йшлось в складеному протоколі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, щодо якої складений вищевказаний протокол, не зазначено підстав і такої відмови, відсутні пояснення особи з приводу складеного протоколу. Відсутні відомості про те, що державним виконавцем вручено ОСОБА_1 копію протоколу або така копія направлялась поштою, що є порушенням вимог ст.256 КУпАП. Під час апеляційного розгляду апелянт підтверджував, що протокол не отримував ні безпосередньо у державного виконавця, ні поштою після його складання.

Зважаючи на повноваження апеляційного суду, апеляційний суд не вправі встановлювати такі обставини, які не знайшли свого відображення в відповідних процесуальних документах органу, що складав протокол. Цим також порушуються права ОСОБА_1 , в тому числі і права знати, в чому він обвинувачується, а відтак, і права на захист (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Крім того, на думку апеляційного суду, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм, призвело до порушення зазначених вимог ст.ст. 1, 256 КУпАП та прав ОСОБА_1 який, відповідно, позбавлений права відстоювати свою невинуватість, що нівелює принципи судочинства по справам про адміністративне правопорушення, а також порушує його право на захист, що регламентовано положеннями ст. 63 Конституції України.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцем знаходження органу державної виконавчої служби.

Тому твердження апелянта, що державному виконавцю не надано права складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено, які саме законні вимоги державного виконавця Петльований Ю.В. не виконав, в зв`язку з чим існують підстави для закриття провадження, з цих підстав, на увагу не заслуговують, позаяк суперечать вимогам вищевказаного Закону.

За вищевказаних недоліків протоколу суддя, в провадження якого надійшла справа, за змістом ч. 2 ст. 278 КУпАП повинен був своєю постановою повернути матеріали справи органу, що склав протокол, для належного оформлення.

Позаяк наведені порушення, як судом першої інстанції, так і органом, що складав протокол, є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали справи як неналежно оформлені - до Першого відділу ДВС м.Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області для приведення змісту протоколу та матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства та повторного направлення справи до суду.

Керуючись п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а матеріали справи направити до Першого відділу ДВС м.Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області для приведення змісту протоколу відповідно до вимог чинного законодавства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя