ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

30 липня 2019 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працюючого ПП "Ремсервіс АТП 11211", зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2019 року о 06 годині 55 хвилин у м. Марганець на вулиці Горького, 22 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ р/н НОМЕР_1 , під час обгону, не дотримався безпечного інтервалу та повертаючи на раніше займану смугу, створив перешкоду т.з. ПАЗ НОМЕР_2 , який він обганяв та безпідставно різко загальмував, вимусивши своїми діями водія автобуса ПАЗ різко змінити швидкість та напрямок руху, аж до зупинки транспортного засобу, щоб уникнути зіткнення та ДТП та забезпечення безпеки, чим порушив вимоги п. 12.9г, 13.3,14.2г ПДР України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив, що ПП "Ремсервіс-АТП 11211" займається господарською діяльністю по наданню послуг з перевезення пасажирів по міському автобусному маршруту в м. Марганець "Городище 1-А".

З 11 липня 2019 року на вищевказаний маршрут вийшов інший перевізник - ТОВ "ТК "Експрес-Логістік. Зроблено це з метою витіснення перевізника ПП "Ремсервіс-АТП 11211" з даного маршруту. ТОВ "ТК "Експрес-Логістік контролює колишній працівник ДАІ, на даний час депутат Марганецької міської ради - ОСОБА_2 , який, на його думку, незаконно отримує вигоду з цього підприємства. Вказане підприємство примушує ПП "Ремсервіс-АТП 11211" поступитись їм даним маршрутом. З зазначеної причини між перевізниками виникли суперечки. Щоб утримати графіки своїх маршрутів, вони блокували транспорт перевізника ТОВ "ТК "Експрес-Логістік". З вищевказаних підстав 11 липня 2019 року він також створив перешкоду т.з. ПАЗ НОМЕР_2 , перед яким безпідставно різко загальмував та вимусив зупинити транспортний засіб, хоча на це він не мав ніяких повноважень. З метою вирішення даного питання вони зверталися до виконкому, відділу поліції, однак питання на даний час залишається відкритим. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він являється перевізником та працює водієм на міжміському маршруті і це є його єдиним заробітком та доходом для сім`ї.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.122 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , визнано його щире розкаяння, вчинення правопорушення вперше.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Провина ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 330832 від 11.07.2019 року та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в яких вони зазначили про обставини, за яких ОСОБА_1 було скоєно вказане адміністративне правопорушення, долученими до матеріалів справи, відео матеріалом, оглянутим у судовому засіданні, а також поясненнями самого правопорушника у судовому засіданні, відповідно до яких він дійсно вчинив зазначене правопорушення за вищевикладених обставин.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , те, що до адмінвідповідальності притягується вперше, працює, щиро розкаявся у скоєному, всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по адміністративному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.4 ст. 122, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула