ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю секретаря Дзюбака М.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 лютого 2019 року ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,мешканець АДРЕСА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі ч.2 ст.38, п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови ОСОБА_2 27 жовтня 2018 року об 11год.25 хв. на 249 км. АД М21 Виступовичі - Могилів - Подільський керував транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124КУпАП.

На таке судове рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді та провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому апелянт вважає, що судове рішення є незаконним та необгрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги доводи обидвох сторін, пояснення свідка та висновок судово автотехнічної експертизи №440 від 08.01.2019 року.

Стверджує, що пояснення,надані ним та свідком ОСОБА_5, а також наявні ушкодження на автомобілях та їх розташування після ДТП підтверджують, що причиною даної ДТП були саме дії водія ОСОБА_4, який при здійсненні перестроювання порушив Правила дорожнього руку,внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Провадження №33/822/172/19 Головуючий у І інстанції: Федіна А.В.

Категорія:ст.124КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та доводи його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_4, який просив рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що таких вимог закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 дотримано не було, оскільки суддею не в повній мірі з'ясовані фактичні обставин справи та не надано належної оціник зібраним у справі доказам.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду,ОСОБА_2 27 жовтня 2018 року об 11год.25 хв. на 249 км. АД М21 Виступовичі - Могилів - Подільський керував транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, суд обґрунтував свої висновки зазначеним вище протоколом, поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та схемою ДТП. При цьому пояснення ОСОБА_2, який не визнав свою винуватість,суд оцінив як спосіб захисту. Крім цього, суд критично оцінив висновки наданих сторонами експертних досліджень: №040 від 08.01.2019 року та №4.6-104/19 мотивувавши це тим, що вихідними даними для цих висновків слугували односторонні пояснення потерпілого та ОСОБА_2, у зв'язку з чим експерти прийшли до різних висновків.

Апеляційний суд вважає висновки суду, викладені у постанові, необґрунтованими, передчасними,оскільки вони ґрунтуються на неповно з'ясованих, а отже неправильно встановлених фактичних обставинах справи.

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,у апеляційному суді пояснив,що не визнає винуватість.У час та місці,що зазначені у протоколі, рухався по правій смузі автодороги,яка має дві смуги для руху у одному напрямку,точну швидкість вказати не може.Попереду їхала вантажівка, у зв'язку з чим він вирішив перестроїтись у ліву смугу,щоб випередити її.Рухаючись по лівій смузі, раптово на його смузу руху перестроївся із правої смуги автомобіль Шевроле Авео з метою здійснити розворот між відбійниками,який у цьому місці заборонений.Він(ОСОБА_2) почав гальмувати,однак не зміг уникнути зіткнення із автомобілем Шевроле Авео,оскільки справа рухалась вантажівка,а водій Шевроле, який виконував маневр розвороту, зменшив швидкість і майже котився.Зіткнення відбулось у задню ліву частину автомобіля Шевроле Авео передньою частиною його(ОСОБА_2.) автомобіля,від чого автомобіль потерпілого розвернуло та відкинуло за відбійник.Вважає,що у його діях відсутні порушення правил дорожнього руху,оскільки зіткнення відбулось внаслідок здійснення маневрування водієм ОСОБА_7,який не переконався у безпечності такого маневру та здійснював розворот у забороненому для цього місці.

Потерпілий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,у апеляційному суді пояснив, що 27.10.2018 року об 11 год. 25 хв. на автодорозі у напрямку м.Вінниці рухався зі звидкістю 90-100 км/год.за кермом автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 по правій смузі проїзної частини,яка має дві смуги руху у одному напрямку.Позаду нього рухалась вантажівка,і він увімкнувши покажчик,переконався,що немає перешкод і перестроївся у ліву смугу,рухався так 5-10 сек,після чого відчув удар у задню частину автомобіля та його розвернуло і відкинуло через відбійник у положення,яке зафіксоване фотознімками.Автомобіля Форд до зіткнення не бачив,перестроювання у ліву смугу здійснював з метою розвороту,який мав виконувати далі по руху у дозволеному місці.Здійнювати розворот було потрібно з метою заїхати до АЗС,оскільки закінчувалось пальне.Зафіксовані схемою місця ДТП пошкодження на лівій частині його автомобіля пояснити не може.Вважає,що ДТП сталась внаслідок порушення ПДРУ ОСОБА_2 Також не заперечував,що на час ДТП мав стаж водія до двох років,однак рухався зі швидкістю,яка перевищувала 70 км/год.

Свідок ОСОБА_8-безпосередній очевидець ДТП - у районному суді пояснив, що 27.10.2018 року приблизно об 11 год. він їхав в автомобілі марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 в якості пасажира.Рухались по правій смузі на відрізку дороги з двома смугами руху в одному напрямку.Попереду їхала вантажівка, а тому ОСОБА_2 перестроївся в ліву смугу і в цей момент несподівано із правої смуги на їх смугу руху виїхав автомобіль потерпілого та відбулось зіткнення.

Згідно схеми місця ДТП, яка підписана обидвома водіями без застережень,а також фототаблиці вбачається,що після ДТП автомобіль Форд знаходиться на відстані 3,9м від заднього лівого колеса до лівого краю проїзної частини дороги даного напрямку та 4,0м від переднього лівого колеса до лівого краю проїзної частини дороги даного напрямку відносно руху даних транспортних засобів,автомобіль Шевроле Авео знаходиться заднім лівим колесом на відбійнику ,повернутий передньою частиною у зустрічному напрямку на відстані 13,3 м від переднього правого колеса до правого краю проїзної частини відносно зустрічного напрямку та 14,8 м від заднього колеса до правого краю проїзної частини дороги відносно зустрічного напрямку.

Відповідно до схеми(зворот),яка засвідчена підписами водіїв-учасників ДТП, у автомобілі Chevrolet Aveo,яким керував ОСОБА_4 унаслідок ДТП наявна деформація лівої частини кузова транспортного засобу та деформація задньої частини транспортного засобу, а у автомобілі Ford Mondeo(під керуванням ОСОБА_2.) пошкодження та деформація передньої частини транспортного засобу(а.с.2 зворот).

Отже,згідно цих пошкоджень,які мають динамічний характер,можливо зробити висновок,що мав місце ексцентричний удар, спрямований від автомобіля Ford Mondeo ззаду наперед та дещо зліва направо відносно напрямку руху автомобіля Chevrolet Aveo, що спричинило відкидання останнього вперед та вліво внаслідок утвореного обертового моменту проти годинникової стрілки до положення, зафіксованого схемою ДТП.

Кінцеве розташування транспортних засобів після зіткнення(що зафіксовано схемою місця ДТП та фототаблицею) свідчить саме про такий механізм контактування,і це узгоджується із поясненнями ОСОБА_2

Відповідно до усталеної практики, Європейський суд із прав людини(ЄСПЛ) поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень (а саме - права на справедливий і публічний розгляд справи ... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення; права бути негайно і детально поінформованим про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього) також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно правових позицій Верховного Суду України,викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з'ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв'язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи,перевіряючи відповідність обставин,викладених у протоколі,фактичним обставинам провадження.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП),розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 052595 від 28.10.2018 року, ОСОБА_2 27 жовтня 2018 року об 11год.25 хв. на 249 км. АД М21 Виступовичі - Могилів - Подільський керував транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України за що відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП.

Положеннями п.12.1. Правил дорожнього руху України (надалі ПДР України), порушення якого поставлене у вину ОСОБА_2згідно протоколу, передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже,відповідно до вимог п.12.1 ПДР України,передбачена відповідальність водія у випадку втрати ним контролю над транспортним засобом,внаслідок чого настала дорожньо-транспортна пригода.

Згідно п.1.10 ПДР дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Безпечна швидкість-це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

Із матеріалів справи вбачається,і сторонами не заперечується те,що на цій ділянці покриття дороги асфальтоване, дорога без ухилів, дорожньо-транспортна пригода відбулась у світлу пору доби, за відсутності опадів, дорожнє покриття на момент ДТП було сухе.

Стан транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 відповідав встановленим вимогам. Вантажу, який би мав певні особливості, він не перевозив.

Фактичні обставини справи свідчать про те,що водій ОСОБА_2 рухався у межах своєї смуги руху без ознак заносу,тобто без втрати поперечної стійкості, що підтверджується наявністю спарених лінійних слідів гальмування.

За викладених вище обставин у їх сукупності немає підстав вважати,що ОСОБА_2 в порушення вимог п.12.1 ПДР України (який, згідно протоколу, поставлений йому у вину), не вибравши безпечної швидкості, втратив контроль над керованим ним автомобілем і такі дії знаходились би у причинному зв'язку із настанням ДТП.

Отже, у діях ОСОБА_2 немає порушень п.12.1 ПДР України,а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.13.1. ПДР України, порушення якого також поставлене у вину ОСОБА_2 згідно протоколу, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу

Згідно п.1.10 ПДР України, безпечна дистанція- це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Об'єктивно, із матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_2 рухався лівою смугою і це підтверджується схемою місця ДТП, де зафіксовано лінійні сліди гальмування, зорієнтовані у поздовжній площині лівої смуги руху до зіткнення.

Потерпілий не оспорював ту обставину, що рухався по правій смузі, перестроївся на ліву смугу і здійснював такий маневр з метою подальшого руху лівою смугою,а також у подальшому- розвороту до АЗС,вказував ,що автомобіль ОСОБА_2 до зіткнення не бачив.

Оскільки зі слід обидвох водіїв-учасників ДТП не заперечується факт перестроювання,то застосування терміну»безпечна дистанція» втрачає свій зміст.

Викладені вище обставини у їх сукупності свідчать про те, що не дотримані умови застосовування п.13.1 ПДР України в частині терміну «безпечна дистанція», який передбачає рух по одній смузі руху без перестроювання,а тому у діях ОСОБА_2 відсутнє також і порушення п.13.1 ПДР України

За змістом протоколу та суті зазначеного у ньому правопорушення,він не містить посилання на інші можливі невідповідності у діях водія ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху, які би могли перебувати у причинному зв'язку із настанням ДТП.

Вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи,яка притягається до адміністративної відповідальності,давати оцінку наявності чи відсутності у діях ОСОБА_2 інших порушень Правил дорожнього руху,які не ставились у вину, апеляційний суд позбавлені можливості, оскільки це суперечитиме як вимогам національного законодавства,так і стандартам,встановленим ЄСПЛ.

Викладеним вище обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки,і це істотно вплинуло на правильність його висновків щодо винуватості ОСОБА_2

За наслідками апеляційного розгляду встановлено,що у діях ОСОБА_2 відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП., виходячи із сформульованого у протоколі та постанові змісту та суті правопорушення, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити,скасувати постанову районного суду та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 294 КУпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька