Справа № 461/2243/19 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/558/19 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення 10200 грн. штрафу в дохід держави та 1 рік позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ДСА України - 384,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22 березня 2019 року о 22 год. 02 хв. у м.Львові на пр. Чорновола, 7, керував транспортним засобом марки «FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення вимови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та місці зупинки транспортного засобу та прослідувати до медичного закладу водій відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року та закрити справу стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова судді є незаконною, необґрунтованою. Зокрема, як звертає увагу він, суддя суду першої інстанції не надав правової оцінки відсутності в матеріалах справи направлення на огляд до медичного закладу.

Окрім цього, як на обґрунтування скасування постанови судді першої інстанції, ОСОБА_1 покликається на те, що суд розглянув справу без його участі, належним чином не повідомивши його, чим порушив його право на справедливий суд, а також на професійну правову допомогу, якою він мав намір скористатися, прибувши у судове засідання.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання з розгляду апеляційної скарги не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, що стверджується телефонограмою, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, зробив висновок про те, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.2.5 ПДР, а саме ухилення особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Висновок судді підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, які за своїм змістом є логічними та послідовними.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22 березня 2019 року серії ОБ №187616 (а.с.1), 22 березня 2019 року о 22 год. 02 хв. у м.Львові на пр.В.Чорновола, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення вимови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та прослідувати до медичного закладу водій відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився та без жодних зауважень його підписав у відповідних графах.

У письмових поясненнях (а.с.4,5) свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїми підписами засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 у їх присутності від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у відповідному спеціалізованому медичному закладі 22 березня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для зупинки автомобіля «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 , та перевірки водія ОСОБА_1 стало факт невиконання останнім 22 березня 2019 року о 21 год. 45 хв. на пр.Чорновола, 7, у м.Львові, вимог д.з.4.1 «Рух прямо», чим порушив п.8.4б ПДР, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22 березня 2019 року серії НК №525439 (а.с.6).

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Так, у ході провадження у цій справі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не оспорювався.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доводиться зазначеними вище доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи, а тому оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок направлення водіїв на огляд для встановлення стану сп`яніння та порядок проходження цього огляду не ґрунтуються на матеріалах справи, відповідно до яких вимоги цих нормативних документів були дотримані у повному обсязі.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я є непереконливими, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у тому числі в медичному закладі, окрім цього таке направлення надається не водієві, а медичному закладу в разі доставляння водія туди на огляд.

Поряд з тим, як вбачається з рапорта інспектора в.1 р.1 б.4 УПП у Львівській області ДПП (а.с.3), у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №187616 останнім було допущено механічну помилку, а саме у часі скоєння правопорушення помилково вказано 22 год. 02 хв. замість 21 год. 45 хв., відтак слід вважати вірним час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, о 21 год. 45 хв.

Окрім цього, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу й на те, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови суддею першої інстанції зазначено неповну назву транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , зокрема вказано про керування ним автомобілем «FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 , водночас згідно з даними матеріалів справи такий керував транспортним засобом «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак вказані неточності розцінюються апеляційним судом як технічні описки, які не тягнуть за собою зміну чи скасування оскаржуваної постанови.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Вважати вірним годину вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 21 год. 45 хв. замість помилково вказаної 22 год. 02 хв.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк