Номер провадження: 33/813/620/19
Номер справи місцевого суду: 522/2200/19
Головуючий у першій інстанції Шкамерда К. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

його представника адвоката Паляничко Д.Г.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та 124 Кодексу України про адміністративніправопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення: за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 255 грн.; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн. Стягнуто з нього судові витрати на користь держави в сумі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.01.2019 року о 18 год. 58 хв., в м. Одесі по вул. Пантелеймонівська, 110, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , не надав дорогу пішоходу ОСОБА_2 , котрий перетинав дорогу по нерегульованому пішохідному переході, скоїв наїзд на пішохода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішоходу нанесені матеріальні збитки.

Після цього ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, у порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР), залишив місце ДТП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 та 124 КУпАП відносно нього у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі, апелянт зазначив, що судом порушені права та інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката Палянички Д.Г., вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №203274 від 04.02.2019 року, та протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №203275 від 04.02.2019 року, рапортом інспектора 3 роти 3 батальйону УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Черняшина О.Ю., схемою місця ДТП від 17.01.2019 року, поясненнями ОСОБА_2 від 17.01.2019 року, поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2019 року.

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 та ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до санкції ст. 122-4 КУпАП за це правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно санкції ст. 124 КУпАП за це правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 та ст. 124 КУпАП.

З цих підстав, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і спростовуються наявними у справі доказами.

Так, із матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_1 порушив ПДР, та не надав перевагу пішоходу ОСОБА_2 , який перетинав дорогу на пішохідному переході на вул. Пантелеймонівській в м. Одесі, в районі будинку № 110 17.01.2019 року о 18 год. 58 хв. Зазначені обставини завдали потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди у вигляді забруднення і зіпсування його одягу і барсетки (а.с.32).

Зазначеними обставинами спростовуються доводи апелянта ОСОБА_1 і його адвоката Палянички Д.Г. про те, що діями ОСОБА_1 не було завдано матеріальної шкоди потерпілому, що в свою чергу виключає його відповідальність по ст. 124 КУпАП України.

Також безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що після ДТП з ним вчинив сварку саме ОСОБА_2 , а не він, оскільки зазначені обставини спростовуються наявним у справі відеозаписом дій обох учасників ДТП, як в момент його скоєння, так і безпосередньо після нього. Так із відеозапису, який був здійснений зі стаціонарної камери, вмонтованої на торговому центрі «Фреш-Маркет», слідує, що рухаючись через пішохідний перехід, водій ОСОБА_1 не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 і заціпив його, що є порушенням ПДР, а саме п. 18.1.

Та обставина, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 , перед переїздом пішохідного переходу гальмував, що підтверджується розпечаткою фотокопій: стопкадри №№ 1-4, які надані суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , не спростовують тієї обставини, що він взагалі не зупиняв свій автомобіль перед пішохідним переходом і не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 , який перетинав дорогу на пішохідному переході, та що чітко вбачається із відеозапису, про що вказано вище.

В подальшому, саме ОСОБА_1 після припаркування свого автомобіля підійшов до потерпілого ОСОБА_2 і штовхнув його в груди, а потім щонайменше 2 рази вдарив його кулаком в голову, а не навпаки, як про те заявляв суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 .

При цьому, на питання суду, чому так сталося, ОСОБА_3 заявив, що це не має ніякого відношення до протоколів, згідно яких йому інкріменується вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Також матеріалами справи не спростовано, що після скоєного ДТП, водій ОСОБА_1 покинув місце ДТП, а тому на думку апеляційного суду він має нести відповідальність по ст. 122-4 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, про що зазначено в апеляційній скарзі ОСОБА_1 і в його письмових поясненнях до апеляційної скарги, які надійшли до суду 24.06.2019 року. Таким чином, ОСОБА_1 наполягав на тому, що його право при розгляді справи в суді першої інстанції було порушено, так як його позбавили можливості приймати участь у справі, а також надати суду докази своєї невинуватості у вчинених правопорушеннях.

Так, з метою перевірки вказаних обставин, судом апеляційної інстанції було надано запит до Приморського районного суду м. Одеси про надання доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, яке відбулось 08 квітня 2019 року, об 11 год. 45 хв., оскільки до вказаної дати ОСОБА_1 не отримував від суду жодного повідомлення про місце і час розгляду справи.

Однак, відповіді стосовно належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи від Приморського районного суду м. Одеси до теперішнього часу так і не надійшло. Таким чином доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції жодним чином не викликав його до суду для з`ясування обставин ДТП, не спростовані матеріалами справи.

З цих підстав, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, на даний час тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП сплив, а тому Одеський апеляційний суд позбавлений можливості притягнути його до адміністративної відповідальності, як то передбачено п.7 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до вказаної норми права провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247, ст.ст. 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року скасувати.

Прийняти постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда