ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/575/19
Єдиний унікальний № 937/6952/19 Головуючий в 1-й інстанції Міщенко Т.М.
Категорія - ст. 164 ч.1 КупАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , директора ПрАТ «Агропромислова компанія», із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як зазначено в постанові, 16 серпня 2019 року о 15 год. 00 хв. в ході проведення перевірки дотримання ПрАТ «Агропромислова компанія», юридична адреса: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Г. України, 175 (), вимог природоохоронного законодавства, директор ПрАТ «Агропромислова компанія» ОСОБА_1 допустив порушення порядку провадження господарської діяльності ПрАТ «Агропромислова компанія» за відсутності документів дозвільного характеру, а саме: здійснення стаціонарними джерелами ПрАТ «Агропромислова компанія» (технологічне обладнання, устаткування викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на промислових майданчиках, які розташовані на території Запорізької області, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», п. 30 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності (додаток до Закону України від 19.05.2011 №3392 VI). Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода забрудненням атмосферного повітря викидами забруднюючих речовин стаціонарними джерелами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, він не згоден з постановою суду з приводу її незаконності. Зауважує, що в Акті не зазначено жодне найменування обладнання, як стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин; зі змісту Акту не вбачається, які конкретні об`єкти чи конкретне обладнання ПрАТ «Агропромислова компанія», є та/чи можуть бути стаціонарним джерелом викидів забруднюючих речовин; також в акті не зазначено жодного, передбаченого Наказом устаткування, яке б могло утворювати такі викиди у повітря; в Акті немає ані конкретного устаткування ані конкретних забруднюючих речовин; Акт не містить належні та допустимі докази фіксації викидів; в Акті взагалі відсутні будь-які докази самих викидів - взяття проб повітря, аналізи повітря, лабораторні дослідження, висновки експертів, спеціалістів або зображення процесу викидів засобами аудіо- та відеотехніки, не зважаючи на те, що в силу ч.8 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) мають право фіксувати процес здійснення планового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки.

При таких обставинах, вважає, що в Акті Державна екологічна інспекція у Запорізькій області необґрунтовано звинуватила ПрАТ «Агропромислова компанія» у порушенні ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», п. ЗО Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності (додаток до Закону України від 19.05.2011 року № 3392 VI), в наслідок чого у Приписі безпідставно приписує ПрАТ «Агропромислова компанія» вчинити передбачені пунктами 1-5 цього Припису дії, оскільки в дійсності ПрАТ «Агропромислова компанія» не здійснювало викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря і докази.

Крім того, апелянт заперечує проти того, що його притягли до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Державний інспектор Зайченко О.О. в протоколі про адміністративне правопорушення № 010093 від 16.08.2019 року посилається на порушення ним, ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та п. 30 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарський діяльності», до якого внесено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за Законом України «Про охорону атмосферного повітря» (надалі по тексту апеляційної скарги - Протокол). Разом з тим, перелічений вище Протокол складено Державним інспектором за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.

Зокрема, Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області до суду першої інстанції не було надано належних та допустимих доказів того, що ПрАТ «Агропромислова компанія» систематично здійснює господарську діяльність, яка потребує дозволу на провадження даного виду господарської діяльності.

Крім того з Протоколу не зрозуміло, яким же чином він, як директор ПрАТ «Агропромислова компанія» порушив вимоги ч. 1ст. 164 КУпАП, оскільки у Протоколі зазначено, що підприємство порушує порядок провадження господарської діяльності.

Вказує, що відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, а саме ст.78 КУпАП, яка і регулює даний вид діяльності.

Попри це, за Протоколом його звинувачено у порушені ч.1 ст.164 КУпАП, а ні ст.78 КУпАП.

Вважає, що у його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Просить скасувати постанову, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає необхідним і можливим розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 проводити без його участі, оскільки сповістити ОСОБА_1 не представилось можливим, так як конверт з судовою повісткою про виклик його до суду на 25.10.2019 року на 9.30, повернувся до суду з поміткою «адресат не проживает», а як вбачається з матеріалів справи та з апеляційної скарги ОСОБА_1 інші засоби зв`язку (номер телефону, електронна пошта, офіційна ІНФОРМАЦІЯ_2 пошта) окрім вказаної і в протоколі про адміністративне правопорушення і в його апеляційній скарзі адреси мешкання, за якою вказано, що він не мешкає, відсутні.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону не виконав, крім того, суд першої інстанції при розгляді матеріалів справи недостатньо ретельно перевірив всі обставини вчинення правопорушення притягуваною особою.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, як на докази винуватості особи, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення № 010093 від 16.08.2019 року, який ОСОБА_1 підписав та зазначив, що згоден з вказаним правопорушенням, актом, складеним за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 208/369/03.

Разом з тим, порівнюючи наявні матеріали справи з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через відсутність у матеріалах справи достатніх і переконливих доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З матеріалів справи вбачається, що директор ПрАТ «Агропромислова компанія» ОСОБА_1 допустив порушення порядку провадження господарської діяльності ПрАТ «Агропромислова компанія» за відсутності документів дозвільного характеру, а саме: здійснення стаціонарними джерелами ПрАТ «Агропромислова компанія» (технологічне обладнання, устаткування викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на промислових майданчиках, які розташовані на території Запорізької області, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», п. 30 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності (додаток до Закону України від 19.05.2011 №3392 VI). Внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода забрудненням атмосферного повітря викидами забруднюючих речовин стаціонарними джерелами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що його звинувачено у порушенні ч.1 ст.164 КУпАП, а не ст.78 КУпАП та він вважає, що у його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею, є обґрунтованими та слушними, оскільки є очевидним, що викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення підпадає під ознаки іншого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 78 КУпАП, а саме викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.

Відповідно до п. 14 ч. 1ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як виробництво особливо небезпечних хімічних речовин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, поводження з небезпечними відходами.

З положень ст. 164 КУпАП вбачається, що відповідальність за цією нормою настає зокрема, у разі провадження господарської діяльності без одержання дозволу, якщо його одержання передбачене законом, тобто норма ч. 1 ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у своїй диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тобто в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує одержання дозволу на проведення певного виду господарської діяльності.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 010093 від 16.08.2019 року є посилання на порушення ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та п. 30 Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарський діяльності», до якого внесено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за Законом України «Про охорону атмосферного повітря».

Разом з тим, перелічений вище Протокол складено Державним інспектором за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.

Зокрема, Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області до суду першої інстанції не було надано належних та допустимих доказів того, що ПрАТ «Агропромислова компанія» систематично здійснює господарську діяльність, яка потребує дозволу на провадження даного виду господарської діяльності.

Крім того, ОСОБА_1 обґрунтовано в апеляційній скарзі вказує, що відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, а саме ст.78 КУпАП, яка і регулює даний вид діяльності, а попри це, за Протоколом його звинувачено у порушенні ч.1 ст.164 КУпАП, а ні ст.78 КУпАП.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст. 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтею 78 (крім порушень санітарних норм).

Отже розгляд таких матеріалів віднесений саме до компетенції цього органу.

Поміж тим, матеріали справи не містять доказів того, що ПрАТ «Агропромислова компанія» здійснює господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснює господарську діяльність з порушенням умов ліцензування, а також без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, одержання якого передбачене законом, тобто відсутнє посилання на норму закону та обґрунтування щодо відсутності дозволу, іншого документа дозвільного характеру, який ПрАТ «Агропромислова компанія» зобов`язано одержати для здійснення господарської діяльності, що є безумовною ознакою вчинення саме адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а отже судом першої інстанції прийняте помилкове рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, доводи апелянта про те, що в Акті не зазначено жодне найменування обладнання, як стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин; зі змісту Акту не вбачається, які конкретні об`єкти чи конкретне обладнання ПрАТ «Агропромислова компанія», є та/чи можуть бути стаціонарним джерелом викидів забруднюючих речовин; в Акті не зазначено жодного, передбаченого Наказом устаткування, яке б могло утворювати такі викиди у повітря; в Акті немає ані конкретного устаткування ані конкретних забруднюючих речовин; Акт не містить належні та допустимі докази фіксації викидів; в Акті взагалі відсутні будь-які докази самих викидів - взяття проб повітря, аналізи повітря, лабораторні дослідження, висновки експертів, спеціалістів або зображення процесу викидів засобами аудіо- та відеотехніки, яким чином він, як директор ПрАТ «Агропромислова компанія» порушив вимоги ч. 1ст. 164 КУпАП, апеляційним судом не переглядаються.

За таких обставин вважаю, що надані матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, в діях директора ПрАТ «Агропромислова компанія» ОСОБА_1 , а тому, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 78 ч.1 КУпАП, оскільки розглядає справу в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а провадження по справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 937/6952/19