ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/532/19 Справа № 216/284/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрально- Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Голуба С.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколів про адміністративні правопорушення 04 січня 2019 року приблизно о 23 годині 50 хвилин у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вул. О. Поля водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода. Згідно протоколу медичного огляду № 29 від 05.01.2019 року водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Разом із тим, 04 січня 2019 року приблизно о 23 годині 50 хвилин у Центрально- Міському районі м. Кривого Рогу на дворовій території по вулиці Лєрмонтова біля будинку 16а водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді будівлі, внаслідок чого автомобіль зазнав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б». 12.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з отриманням повного тексту постанови 01 квітня 2019 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 та звукозаписом судового засідання від 26 березня 2019 року, з якого слідує, що повний текст буде складено через 5 днів, щодо апеляційних вимог просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою визнати його невинним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КупАП., а провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків для накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що було порушено його право на захист, оскільки суд не допустив до участі у розгляді справи захисника ОСОБА_6. Вказує на те, що наданий ним відеозапис у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_2 свідчать про те, що працівники поліції безпідставно склали протоколи за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП саме на нього. Вважає суд безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про витребування доказів. Звертає увагу на те, що висновок № 29 від 05 січня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння складено відносно іншої особи та даний висновок не містить його підпису. Зазначає, що 06 березня 2019 року судді Кузнецову Р.О. було заявлено відвід від участі у розгляді справи, однак суддя просто долучив заяву до справи та не передав її до канцелярії суду для авторозподілу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він отримав її копію 01 квітня 2019 року підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений ним не був.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи та були досліджені судом першої інстанції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджена даними протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 178685 та БД № 209442 від 05 січня 2019 року, складених правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку (а.с. 1, 9); схемою місця ДТП, яка сталася 05 січня 2019 року (а.с. 10); висновком Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер ДОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 січня 2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані гострої інтоксикації алкоголем, дата і точний час огляду 05 січня 2019 року 01 год. 05 хв. (а.с. 2), поясненнями посадових осіб, які безпосередньо склали протоколи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , відеозаписом, долученим до матеріалів справи Полком патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП, з якого вбачається, що автомобіль патрульної поліції їде позаду автомобіля Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , який звернув праворуч та за дві секунди автомобіль патрульної поліції повернув за ним, при цьому втомобіль Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на будівлю. Крім того, автомобіль Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зачинений, а поряд з ним нікого не було. В подальшому на вказаному відео видно, як ОСОБА_1 біжить від автомобіля Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , в протилежному напрямку, а патрульні поліцейські його наздоганяють. При цьому судом звертається увага на те, що автомобіль Opel Corsa, державний номерний знак НОМЕР_1 , вибув з виду реєстратора автомобіля патрульної поліції лише на дві секунди, а також на те, що окрім ОСОБА_1 біля автомобілю більше нікого не було, та іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт про недоведеність його вини, то вони є необгрунтованими, оскільки судом першої інстанції було належним чином перевірено всі обставини справи, яким надано належну оцінку.

Таким чином, місцевий суд, належним чином мотивувавши свої висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Що стосується доводів, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт про те, що було порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції не допустив до участі у розгляді справи захисника ОСОБА_6., то вони є необгрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-р/п (справа 1-17/2000), на яке посилається і сам апелянт, положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав", в аспекті конституційного звернення громадянина ОСОБА_5 , треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

При вирішенні питання про наявність у фахівців у галузі права повноважень на здійснення захисту в справах про адміністративне правопорушення суду належить також з`ясовувати, яким саме законом їм надано право брати участь у таких справах як захисникам. Інші фахівці в галузі права мають діяти у межах спеціального закону, який на даний час не прийнятий, тим самим законодавець обмежив участь таких осіб у якості захисника чи представника, які діють на праві довіреності та мають лише юридичну освіту.

Таким чином, за відсутності спеціального закону інші фахівці в галузі права не можуть приймати участь як захисники в справах про адміністративні правопорушення.

Отже, за відсутності у матеріалах справи документів на підтвердження, що ОСОБА_6 має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також за відсутності на день розгляду даної справи спеціального закону, який надавав би право іншим фахівцям у галузі права повноваження на здійснення захисту в справах про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність вказаних доводів.

Щодо ж до доводів ОСОБА_1 про те, що наданий ним відеозапис у сукупності з показами свідка ОСОБА_2 свідчить про те, що працівники поліції безпідставно склали саме на нього протоколи про адміністративне правопорушення, то вони є безпідставними та не приймаються до уваги, оскільки з вказаного відео вбачається лише як ОСОБА_1 знімає рух автомобілю, проте моменту зіткнення з будівлею на вказаному відео зафіксовано не було, як і не було зафіксовано подальших подій, які відбувалися після дорожньо- транспортної пригоди.

Щодо ж до доводів апелянта про те, що судом безпідставно відмовлено йому у задоволенні клопотання про витребування доказів, то суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції, що вказані доводи є необгрунтованими та такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Щодо ж до доводів ОСОБА_1 про те, що висновок № 29 від 05 січня 2019 року складений не відносно нього, а відносно іншої особи, та там відсутній його підпис, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказаний висновок складений саме щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а помилка у зазначенні номеру посвідчення водія НОМЕР_2 " замість "042617', є ні чим іншим, як арифметичною помилкою, яка жодним чином не впливає на результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не викликає у суду жодних сумнівів в його об`єктивності в тому, що вказаний огляд проведено саме щодо ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на інші порушення, які, на його думку, були допущені при розгляді справи судом першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки мають формальний характер, не спростовують наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не обгрунтовують необхідності скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот