АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/417/19 Справа № 697/404/19 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 163-1 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючу головним бухгалтером ТОВ БМК «Моноліт», проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу № 21 від 18.02.2019 ОСОБА_4, будучи головним бухгалтером ТОВ БМК «Моноліт» порушила вимоги п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-ХІV (зі змінами та доповненнями), п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, п. 4 р. ІІ гл.V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 №159/28289), в результаті чого:

- завищено відємне значення з податку на додану вартість за липень 2018 року на суму 147 437 грн.;

- завищено податковий кредит з податку на додану вартість за липень 2018 року на суму 402 706 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КпАП України.

Постановою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із постановою судді місцевого суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді не вказано, в чому конкретно полягає порушення ОСОБА_4 встановленого порядку ведення податкового обліку, а посилання на норми Податкового кодексу України не розкриває суті конкретного порушення. Також вказує, що з урахуванням положень ст. 14 КУпАП, оскільки ОСОБА_4 є посадовою особою Товариства, у протоколі про адміністративне правопорушення слід вказувати не лише факт порушення ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обовязків, встановивши коли і ким такі службові обовязки для неї були визначені.

Звертає увагу на те, що суддею місцевого суду не надано оцінки тому факту, що 29.12.2018 року було складено акт перевірки, яким встановлено порушення податкового законодавства, а протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 254 КУпАП складено не протягом 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а лише по спливу майже двох місяців - 18.02.2019 року.

Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_5 перевірки № 499/23-00-14-0205/40316252 від 29.12.2018 року також не є належним доказом вини ОСОБА_4 у порушенні податкового законодавства. Так, на підставі вказаного ОСОБА_5 ДФС були прийняті податкові повідомлення-рішення, які ОСОБА_4 13.02.2019 року оскаржила до Державної фіскальної служби України в порядку ст. 56 Податкового кодексу України. Рішення з цього приводу на час подання апеляційної скарги не прийнято, а продовжено строк розгляду скаргу до 18.04.2019 року включно.

Враховуючи наведене, апелянт вважає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а акт перевірки не є беззаперечним доказом вини ОСОБА_4, висновок судді про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є необґрунтованим.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги без її участі, за участю її захисника адвоката ОСОБА_3

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 про задоволення апеляційних вимог в повному обсязі з підстав, наведених в апеляційній скарзі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і обєктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався та не вжив усіх заходів для всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, всупереч ст.ст. 245, 252 КУпАП.

Так, за змістом ч.1 ст. 163-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 зазначено, що при перевірці ПП «Черкаси-Інтерстрой» встановлено, що № 21 від 18.02.2019 ОСОБА_4, будучи головним бухгалтером ТОВ БМК «Моноліт» порушила вимоги п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 №996-ХІV (зі змінами та доповненнями), п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, п. 4 р. ІІ гл.V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 №159/28289), в результаті чого:

- завищено відємне значення з податку на додану вартість за липень 2018 року на суму 147 437 грн.;

- завищено податковий кредит з податку на додану вартість за липень 2018 року на суму 402 706 грн.

Відповідно пп. 56.1-56.2 п. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

ОСОБА_5 правом скористалось ТОВ «БМК «Моноліт» та оскаржило до Державної фіскальної служби України податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області № НОМЕР_2 та № 2 від 31.01.2019 року, які були прийняті на підставі акту позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «БМК «Моноліт» № 490/23-00-14-0205/403116252 від 29.12.2018 року.

ОСОБА_5 також був підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення № 21 від 18.02.2019 року відносно ОСОБА_4

Згідно Рішення Державної фіскальної служби України № 1108816/99-99-11-04-02-25 від 07.03.2019 року продовжено строк розгляду скарги ТОВ «БМК «Моноліт» на зазначені вище податкові повідомлення-рішення до 18.04.2019 року включно.

На час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на постанову судді Канівського міськрайонного суду від 05.03.2019 року інформація про винесене Державною фіскальною службою України рішення з приводу скарги ТОВ «БМК «Моноліт» на податкові повідомлення-рішення відсутня.

Таким чином, на даний час не встановлено, чи було головним бухгалтером ТОВ «БМК «Моноліт» порушено порядок ведення податкового обліку, зокрема, допущено порушення вказані в ОСОБА_5 перевірки від 29.12.2019 року та у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, висновок судді місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_4 порушень вимог податкового законодавства є передчасним, оскільки фактично склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, на час розгляду справи як в районному суді, так і в суді апеляційної інстанції, не встановлений.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеним, суддя вважає, що постанова районного суду щодо ОСОБА_4 є необґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 - закриттю відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба