ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1310/19 Справа № 182/6909/19 Суддя у 1-й інстанції - Клименко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Дніпро

05 листопада 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_1 16.09.2019 о 17-40 год. в м. Нікополі по вул. Патріотів України, 93 керував транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ Сенс» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проведений у присутності свідків за допомогою алкотестера „Драгер, який показав 2.17 відсотків алкоголю. Даними діями водій порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 16.09.2019 о 17-40 год. в м. Нікополі по вул. Патріотів України, керуючи вказаним транспортним засобом, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив наїзд на мотоцикл під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився на перехресті надати дорогу транспортним засобам, що рухались по головній дорозі. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Даними діями порушив п. 12.1 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції в частині притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа в суді першої інстанції було розглянута за його відсутності, а постанову він отримав лише 09 жовтня 2019 року, засобом поштового зв`язку.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що після настання ДТП, обставин якої він не оспорює, співробітник поліції повідомив йому про необхідність пройти огляд на стан сп`яніння. На запитання надати документи на підтвердження проведення повірки Драгеру, працівниками поліції йому було відмовлено. За результатами тесту він не був згоден, але до лікарні йому проїхати не запропонували, направлення на проходження медичного огляду не надали. При цьому від керування транспортним засобом його не відсторонили. Також зазначив про розбіжність між номером тесту, зазначеним в протоколі та номером, зазначеним у роздруківці тесту № 911. Також зазначив, що згідно постанови, в суді першої інстанції не були допитані свідки.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Був повідомлений належним чином, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та отримання ним копії постанови лише 09 жовтня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке згідно штампу, було доставлено 09 жовтня 2019 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Оскільки ОСОБА_1 не оспорює фактичні обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, свою винуватість в скоєнні даного правопорушення, апеляційний суд не перевіряє оскаржувану постанову в цій частині, та переглядає постанову судді першої інстанції в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то він відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 16.09.2019 року серії БД № 254406, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП; результатом алкотестеру Драгер 6810, тест № 911 від 16 вересня 2019 року, згідно якого визначений стан сп`яніння з показником 2.17%, та де також стоїть особистий підпис особи яку тестують ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння позитивний 2.17‰, де зазначено також, що ОСОБА_1 згоден з його результатом, що засвідчено підписами двох свідків ОСОБА_3 ВП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були запрошені співробітниками поліції в якості свідків, під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та які підтвердили наявність ознак у ОСОБА_1 сп`яніння та проходження ним огляду з використанням технічних засобів, за результатами якого позначка позитивна- 2,17%.

Вказані докази та письмові пояснення свідків підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у перебуванні особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Що стосується доводів ОСОБА_1 з приводу допущених порушень вимог Інструкції про порядок проходження огляду на стан спяніння, то, вважає їх необґрунтованими і безпідставними і такими, що спростовуються встановленими обставинами, оскільки огляд проводився за добровільною згодою останнього та в присутності двох свідків, за результатами огляду складено відповідний акт та роздрукований на папері його показники, які долучені до матеріалів справи.

Також зважаю на те, що згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Таким чином, вказаний газоаналізатор, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан спяніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.

Щодо стверджень ОСОБА_1 про розбіжність між номером тесту, зазначеним в протоколі та номером, зазначеним у роздруківці тесту, то вважаю їх надуманими і безпідставними.

Так, за протоколом про адміністративне правопорушення, зазначено у розділі до протоколу додаються: акт огляду на сп`яніння, пояснення двох свідків, водія, чек тесту №6810, що відповідає долученим до протоколу вказаним документам. Не зазначення у вказаному до протоколу додатка позначки, яка наявна в чеку Драгер 6810, ще і наявної в цьому чеку позначки тест №911 не є суттєвими розбіжностями і суперечностями у розумінні викладених мотивів в апеляції ОСОБА_1 , та не є такими що вплинули чи могли вплинути на прийняття судом законного і обґрунтованого рішення суду.

Є безпідставним посилання в апеляції на порушення встановленого порядку направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки апеляційним судом при перевірці цих доводів таких порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не виявлено.

При встановлених і наведених вище обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП і доведеності його вини у вчиненні цього правопорушення, відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автотранспортом, на що посилається останній в своїй апеляційній скарзі, вважає не є суттєвою і такою обставиною, що могла перешкодити чи перешкодила прийняттю законного та обґрунтованої постанови суду.

Щодо посилання ОСОБА_1 як на підставу скасування постанови у зв`язку з розглядом справи без його участі також є безпідставним, оскільки відповідно до постанови судді першої інстанції, останній, будучи належним чином сповіщеним про місце та час розгляду справи, до суду не з`явився без поважних причин, тому суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Окрім того, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 також був належним чином повідомлений про слухання справи в апеляційному суду, проте до апеляційного суду не з`явився, причин неявки до суду не повідомив.

Приймати участь у судових засіданнях це право ОСОБА_1 , а тому за даних обставин, не вбачаю будь-яких порушень його прав чи обмежень в наданні ним особистих пояснень чи доказів по своїй справі.

Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко