33/804/303/19
221/1338/19

Категорія: ст. 176-2 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Писанець Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Меркулової Я.О.,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 13.03.2019 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Петрівське Волноваського району Донецької області, громадянка України, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 07.11.2015 наказом ГУНП в Донецькій області № 75о/с ОСОБА_2 з 07.11.2015 прийнято на службу до Національної поліції України, призначено на посаду поліцейського Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області та присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції.

10.01.2017 року наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 19 о/с ОСОБА_2 призначено на посаду начальника конвою відділення № 1 ізолятору тимчасового тримання № 2 ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», в тому числі вимоги фінансового контролю.

ОСОБА_2, будучи поліцейським, відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.

31.01.2018 року старший сержант поліції ОСОБА_2 звернулась до керівництва ГУНП в Донецькій області з рапортом про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням.

02.02.2018 року згідно наказу ГУНП в Донецькій області № 46 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції з 05.02.2018 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

02.02.2018 року старший сержант поліції ОСОБА_2 додатково ознайомлена з обмеженнями передбаченими Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби, зокрема обовязком та строком подання декларації субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування,

05.02.2018 року в день звільнення, який вважається останнім днем роботи, старший сержант поліції ОСОБА_2 припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави та отримала трудову книжку

Таким чином, 31.01.2018 року, після виявлення наміру припинення служби в поліції та звільнення за власним бажанням, у старшого сержанта поліції ОСОБА_2 виник, передбачений нормативно-правовими актами, обовязок своєчасно подати декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування не пізніше дня такого припинення, тобто 05.02.2018 року, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК до 00 год. 00 хв. 06.02.2018 року, але ОСОБА_2 лише 06.02.2018 року о 10.52год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_1, несвоєчасно, без поважних причин, подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила вимоги фінансового контролю.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 13.03.2019 року ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-6 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі.

Зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував, що в матеріалах містяться її письмові пояснення від 30.11.2018 року, надані особі, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

Співробітниками поліції було виявлено у листопаді 2018 року що вона несвоєчасно подала декларацію, у звязку з чим і була опитана письмово з цього приводу, тому, на її думку, на день постановлення судового рішення сплинув тримісячний строк з дня виявлення адміністративного правопорушення, у звязку з чим справа підлягає закриттю.

Вказує, що суд не врахував також поважність причини несвоєчасного подання декларації, яка зазначена в її письмових поясненнях, а саме, провину вона визнала в тому, що подала декларацію несвоєчасно, прострочивши її подання лише на декілька часів від встановленого строку, від незалежних від неї обставин, на її думку, є підстави вважати їх поважними.

Зазначає, що службу вона проходила у Волноваському відділі поліції Донецької області з місцем розташування у м.Волноваха, а джерелом фінансування по зарплаті Волноваського ВП безпосередньо є ГУ НП у Донецькій області з місцем розташування у м.Маріуполі Донецької області.

З наказом про звільнення її ознайомили наприкінці робочого дня 05.02.2018 року, і лише вранці 06.02.2018 року вона отримала від співробітника Волноваського ВП ОСОБА_3 дані про розмір зарплати, які були нею внесені до декларації.

Пояснення ОСОБА_3 стосовно того, що вона отримала дані про зарплату вже станом на 05.02.2018 року не відповідають дійсності і не підтверджені доказами про передачу їй цих даних.

Вона фактично не мала можливості якимось чином вплинути на ситуацію і самостійно витребувати дані своєчасно, наприкінці робочого дня 05.02.2018 року жодна особа, що завідує кадрами і нарахуванням зарплати у ГУ НП у Донецькій області, не вникала у її проблему про терміновість ситуації.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_2 у судовому засіданні просила апеляційні вимоги задовольнити у повному обсязі і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неї за ч.1 ст.172-6 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 не заперечувала, що вона звільнилась за власним бажанням 05.02.2019 року зі служби в поліції і була повинна у звязку з цим заповнити декларацію, про що вона була своєчасно ознайомлена під підпис, яку і подала 06.02.2019 року, але вважає, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції вже сплинули строки накладення адміністративного правопорушення, оскільки правопорушення було виявлено працівниками поліції у листопаді 2018 року.

Заслухавши ОСОБА_2, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо останньої за ч.1 ст.172-6 КУпАП наявна заява про розгляд цієї справи у її відсутність, в якій зазначено, що вона згодна з протоколом (а/п 45).

Між тим, відповідно до вимог ч.2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбачені статтями 172-4 172-9 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

З урахуванням наведеного, слід визнати, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП у її відсутність, чим порушив ч.2 ст.268 КУпАП.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_2 приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 звільнилася 05.02.2018 року зі служби в поліції, а 06.02.2018 року о 10.52год., несвоєчасно, без поважних причин, подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила вимоги фінансового контролю.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується доказами, а саме протоколом №-4 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією (а/п 5-10); протоколом огляду від 06.12.2018 року (а/п 11-19); повідомленням Управлінню з питань запобігання корупції та проведення люстрації НП України про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 27.06.2018 року, з якого вбачається, що сержант поліції ОСОБА_2, звільнившись 05.02.2018 року з лав поліції, несвоєчасно подала декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (а/п 22); витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а/п 23-24); витягом з наказу від 07.11.2015 року № 75 о/с, якого вбачається, що ОСОБА_2 присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції (а/п 27); витягом з наказу від 10.01.2017 року № 19 о/с, з якого вбачається, що старшого сержанта поліції ОСОБА_2 призначено начальником конвою відділення №1 ізолятору тимчасового тримання №2 ГУ НП в Донецькій області (а/п 29); витягом з наказу від 02.02.2018 року № 46 о/с «По особовому складу», з якого вбачається, що старшого сержанта поліції ОСОБА_2 звільнено з посади начальника конвою відділення №1 ізолятору тимчасового тримання №2 ГУ НП в Донецькій області з 05.02.2018 року (а/п 32); зобовязання поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є субєктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби, з яких вбачається, що ОСОБА_2 з ними була ознайомлена під розпис 02.02.2018 року (а/п 33); розпискою про отримання ОСОБА_2 трудової книжки, військового квитка, довідки до РВК, обхідного листка, які остання отримала у відділі комплектування управління кадрового забезпечення ГУ НП в Донецькій області 05.02.2018 року (а/п 35); поясненнями від 15.01.2019 року ОСОБА_4 (а/п 39) та ОСОБА_3 (а/п 40), з яких вбачається, що довідки про заробітну плату ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 03.02.2018 року, тобто завчасно, поясненнями ОСОБА_2 (а/п 41), ОСОБА_5 (а/п 42).

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП, настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Між тим, в ході апеляційного розгляду встановлено, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 поза межами передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з повідомлення Управлінню з питань запобігання корупції та проведення люстрації НП України про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 27.06.2018 року, вказане правопорушення виявлене 27.06.2018 року, про що зазначав у постанові і суд першої інстанції.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення фактично було виявлене 27.06.2018 року, строк накладення адміністративного стягнення сплив 27.09.2018 року, тоді як суддя поза межами строку, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у адміністративній справі належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 294, ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 13.03.2019 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за статтею 172-6 ч.1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень скасувати.

Закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_2 за статтею 172-6 ч.1 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: