Справа № 136/930/19
провадження №3/136/397/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Липовецького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності

за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2019 на розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серія ГР №218831 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 12.04.2019 о 09:00 год. в смт. АДРЕСА_1 , на земельній ділянці у тимчасовому громадському місці він, ОСОБА_1 , висловлювався в адресу гр. ОСОБА_2 нецензурною лайкою та штовхав її, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суду пояснив, що 12.04.2019 о 09:00 год. в АДРЕСА_1, коли він із дружиною прийшов до належної йому земельної ділянки аби її обробляти, то побачив, що гр. ОСОБА_2 засаджувала її картоплею, попередивши її про незаконність дій, остання покинула земельну ділянку. Вони також повернулись додому. 12.04.2019 об 11:00 год., коли вони повернулись на земельну ділянку, то побачили, що гр.. ОСОБА_2 та інші особи продовжують засаджувати картоплею земельну ділянку, тоді вони з дружиною викинули картоплю у річку, на що ОСОБА_2 спровокувала сварку, однак після приїзду працівників поліції претензій до нього вона не мала та залишила земельну ділянку.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази встановив, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні дрібного хуліганства, за що передбачена відповідальність ст.173 КУпАП, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Санкція ст.173 КУпАП передбачає накладення альтернативних стягнень, у тому числі у виді адміністративного арешту.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (термін визначений Законом України "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення", від 22.09.2005, № 2899-IV).

Із матеріалів справи, зокрема письмових пояснень потерпілої та свідків події встановлено та не заперечувалось потерпілою та свідками, які були допитані в судовому засіданні, що подія відбулась на земельній ділянці біля колишнього цукрового заводу в смт. Турбів, що не є громадським місцем в розумінні вищевказаного Закону.

Крім цього, з метою з`ясування усіх обставин справи судом було викликано та допитано свідків події, письмові пояснення яких додано до матеріалів справи, із пояснень яких встановлено, що подія 12.04.2019 відбулась об 11:00 годині, а не як зазначено у протоколі о 09:00 годині, на земельній ділянці в смт . Турбів, яка не належить ОСОБА_2 , оскільки правовстановлюючі документи відсутні, що узгоджується із поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що висунуте особі обвинувачення не підтверджено належними та допустимими доказами, а також не містить об`єктивної сторони правопорушення, відтак є недоведеним, тому суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173, 247 ч.1 п.1, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д.Т. Кривенко