Справа № 544/295/19
Провадження № 3/544/137/2019
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 квітня 2019 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі судді Сайко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Державної екологічної інспекції Центрального округу, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головним інженером ДП «Пирятинське лісове господарство», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, будучи головним інженером ДП «Пирятинське лісове господарство», порушив ст. 10, ст. 17 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», п. 30 додатку до ЗУ «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», а саме допустив порушення порядку провадження господарської діяльності на підприємстві за відсутності документів дозвільного характеру, а саме: здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами: гараж для стоянки автомобільної техніки за адресою: вул. Цибаня, 72, м. Пирятин; стрічкова пилорама за адресою: вул. Сенчанська, 52, м. Лохвиця.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнав та вважає, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в період часу з 17 січня 2019 року по 30 січня 2019 року посадовими особами Державної екологічної інспекції Центрального округу проводився плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів ДП «Пирятинське лісове господарство». За результатами перевірки був складений акт, в якому зазначено, що в ДП «Пирятинське лісове господарство» для стоянки автомобільної техніки використовується гараж за адресою: вул. Цибаня, 72, м. Пирятин, без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Окрім цього, під час перевірки встановлено, що ДП «Пирятинське лісове господарство» в процесі своєї діяльності за адресою: вул. Сенчанська, 52, м. Лохвиця використовує дві стрічкові пилорами без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. При цьому захисник зазначає, що пилорами за адресою: вул. Сенчанська, 52, м. Лохвиця на даний час не працюють та виведені з балансу підприємства, про що свідчить відповідна довідка. Окрім цього, до посадових обовязків головного інженера ДП «Пирятинське лісове господарство» не входить обовязок забезпечувати дотримання підприємством природоохоронного законодавства. Просив закрити провадження по справі за відсутності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення №001298 від 26 лютого 2019 року та додані до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

За змістом ч. 1ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма ч. 1ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Згідно частин 5, 6 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

За визначенням, наявним у статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», забруднююча речовина - це речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п'ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерелом викиду є об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

У пункті 1.15.5. Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Мінекобезпеки від 10.02.1995 року №7, надано визначення стаціонарному джерелу забруднення атмосфери, яким є підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу. Аналогічне визначення міститься також у пункті 14.1.230 статті 14 Податкового кодексу України.

При цьому для констатації порушення умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря повинні бути встановлені наступні обставини: підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо здійснюють викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; такі речовини або їх суміші дійсно є забруднюючими (наявні у Переліку забруднюючих речовин, затверджених КМУ, або наявні докази, що речовини можуть прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища); викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відбуваються без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Зі змісту акту перевірки інспектором зафіксовано, що під час здійснення перевірки виявлено наявність двох стрічкових пилорам та гаража без відповідних дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, однак, при цьому в акті перевірки не вказано і жодним доказом не підтверджено, які саме речовини надходять в атмосферне повітря внаслідок роботи цих об'єктів, чи є такі речовини забруднюючими, в яких обсягах здійснюються викиди забруднюючих речовин та чи справляють такі речовини прямо або опосередковано негативний вплив на здоров'я людини та стан навколишнього природного середовища.

Окрім цього, матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки ДП «Пирятинське лісове господарство» на балансі підприємства у Лохвицькому лісництві пилорама не значиться, докази здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря вказаним обладнанням, як зазначено в акті перевірки, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, на балансі підприємства по Пирятинському лісництву рахується будівля гаражу на 8 боксів, що введена в експлуатацію в 1969 року, в яких зберігаються 3 одиниці автотранспорту.

Згідно пункту 7 Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1780 від 28.12.2001 перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 317 від 16.08.2004 затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, в якому не зазначено гаражні бокси, гаражі та автостоянки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що гаражні бокси, гаражі та автостоянка не є стаціонарним джерелом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розумінні статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а відтак обов'язок отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря щодо цих об'єктів відсутній.

Матеріали справи не містять нормативно обґрунтованих доказів на спростування вказаних обставин, так і доказів із посиланням на вимоги чинного законодавства, якими передбачено необхідність отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин автотранспортом, що зберігається на автостоянці.

Окрім цього, протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено відносно посадової особи підприємства - головного інженера ДП «Пирятинське лісове господарство», підпис якого відсутній в акті проведення перевірки дотримання природоохоронного законодавства. Згідно посадової інструкції головного інженера в його посадові обовязки не входить обовязок забезпечувати дотримання підприємством законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Поряд з цим, відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, передбачена ст.78 КУпАП, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений спеціальною нормою, а саме ст.78 КУпАП, яка і регулює даний вид діяльності.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження, в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до апеляційного суду Полтавської області і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя - О.О. Сайко