Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/201/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Іващенко В. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Олексієнко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький за участю захисника Таранкової О.О., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Таранкової О.О. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Світловодського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Онуфріївським РВ УМВС України в Кіровоградській області 02 лютого 2008 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.04.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 11 лютого 2019 року о 00:43 годині в селищі Павлиш по вулиці Чкалова керував автомобілем BMW 520, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», та показав вміст спирту у крові 0,63% видихуваному повітрі.

У поданій апеляції захисник Таранкова О.О. в інтересах ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду просить постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2019 року у справі №399/101/19 скасувати та закрити провадження у справі. Зазначає, що ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнає, в день та час визначений в протоколі він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував всі обставини справи та дійшов помилкового висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1

Вказує на наступні порушення:

1. Огляд був проведений не на місці вчинення правопорушення. Такий огляд було проведено майже через годину (01.27 год.) від часу вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі (00.43);

2. працівниками поліції не було спочатку запропоновано пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу було запропоновано пройти огляд в лікарні (ці обставини зазначені у рапорті (а.с.3);

3. огляд було проведено без присутності свідків, що відображено на відеозаписі;

4. не складався акт огляду на стан сп`яніння, що є обов`язковим, копія якого також повинна була бути вручена водію.

5. у протоколі не зазначені ознаки сп`яніння, що стали підставами для огляду (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови і т.і.), а зазначено як вже встановлений факт, що водій керував в стані алкогольного сп`яніння, що є не припустимим, оскільки встановлення такого факту, на нашу думку, є виключними повноваженнями суду при розгляді справи.

6. відповідно до протоколу, особу водія встановлено за місцем проживання, що є також порушенням, так як особа водія повинна встановлюватись на підставі документів, що посвідчують особу, адреса проживання була встановлена невірно.

Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На відеозаписі не видно, що саме ОСОБА_1 керував, а також, що саме він виходив зі сторони місця водія після зупинки транспортного засобу.

Крім того даний відеозапис не є безперервним та не є допустимим доказом по справі.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Таранкової О.О., яка підтримала апеляційну скаргу, суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП користується презумпцією невинуватості, яка разом з принципом забезпечення доведеності вини вважається гарантією справедливого розгляду справи та основною засадою (принципом) судочинства (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до «повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, характер і ступінь суворості передбаченого за його вчинення стягнення, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

За вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, порядок проведення огляду на стан сп`яніння вважається таким, що відповідає вимогам закону коли: працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, далі особі пропонують пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки, у разі незгоди водія з проведенням огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами, останньому пропонують пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду, а також допустимість вказаних висновків як доказу вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, захисник стверджувала, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і безпідставно був змушений працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який було проведено в порушення вимог, встановлених Інструкцією.

Аналогічні доводи надавались суду першої інстанції, проте, вказані вище пояснення, суддя залишив поза увагою.

В той же час, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а) ПДР України доводиться відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 031289 від 11.02.2019 року; у роздруківки показника тесту приладу «Драгер»; відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції пославшись на вказані докази, не звернув увагу на те, що матеріали провадження не містять акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який є безумовним підтвердженням того, що особа, відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення за порушенням ним п. 2.9 «а» ПДР України, погоджується з результатами огляду за допомогою технічного приладу «Драгер».

Так, відповідно до розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яку затверджено наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст. 254 КУпАП та до нього долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Разом з тим, в порушення вимог вказаної вище Інструкції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не складався.

Відповідно до п. 10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджену в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що долучена до протоколу про адміністративне правопорушення квитанція про проведення тесту на приладі «Драгер» тільки підтверджує сам факт того, що в результаті проведення тесту на приладі «Драгер» було встановлено, що особа, яка продувала даний пристрій має результат 0,63 %.

Разом з тим, згода водія з результатами повинна бути оформлена Актом огляду, в якому міститься відповідна графа, підпис в якій засвідчує той факт, що особа, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу повністю погодилась з встановленими результатами і не наполягає на проведенні огляду в медичному закладі.

Таким чином, під час апеляційного провадження встановлено грубе порушення працівниками поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаної процедури, що передбачена вимогами ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі Інструкція від 11.11.2015 року).

Відсутність акту огляду не дозволяє дійти висновку про те, що після проходження огляду за допомогою технічного засобу на приладі «Драгер», яким було встановлено, що особа, яка маючи результат 0,63%, повністю погодилась перебуває в стані алкогольного сп`яніння, останній повністю погодився з встановленими результатами і не наполягала на проведенні огляду в закладах охорон здоров`я.

Вважаю, що відсутність належним чином оформленої письмової згоди водія транспортного засобу з результатами проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу є правовою підставою для направлення водія для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я, оскільки це прямо передбачено нормами діючого законодавства.

Дане твердження не можливо також підтвердити показами свідків, які мали бути присутніми при огляді особи на стан сп`яніння, проте даний огляд було проведено без їхньої участі, що підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції та показами самого інспектора ОСОБА_2 , які він надав в суді апеляційної інстанції та зазначив, що з огляду на пізній час доби та місцем проведення огляду, а саме відділення поліції, відшукати свідків не представлялось можливим і до того ж він знімав все на нагрудну камеру та вважав, що цього буде достатньо для доведеності вини правопорушника.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проводився поліцейським за допомогою приладу «Драгер» не за місцем зупинки правопорушника, а в іншому місці. Пояснення свідків цього огляду в матеріалах відсутні. Таким чином факт присутності свідків при складанні протоколу викликає обґрунтований сумнів, який суд позбавлений можливості спростувати наявними матеріалами справи.

Даними діями працівників було порушено вимоги п.6 розділу І Інструкції та ст.. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Вважаю доводи захисника слушними, оскільки лише чітке дотримання процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення огляду.

Між тим, з наданих пояснень не вбачається позиція ОСОБА_3 щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, чи погоджується він з результатами огляду проведеного на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», чи ні.

Лише, наявність належним чином оформленої згоди водія з результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, свідчить про те, що дії працівників поліції повністю відповідали вимогам закону, оскільки були відсутні правові підстави для направлення водія для проведення медичного огляду в закладах охорони здоров`я. В той же час, відсутність такої згоди, є підставою для проведення огляду в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції від 11.11.2015 року.

Враховуючи наведене вище, вважаю вказаний огляд таким, що проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та приписів вказаних вище Інструкцій.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що під час розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп`яніння був проведений в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, та по справі відсутні належні, достатні та допустимі докази, доходжу висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З врахуванням викладеного вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

За вказаних вище обставин вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Таранкової О.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко