Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року, -

встановив:

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 03 березня 2019 року о 15 годині 00 хвилин по вул. 2-го Лютого в м.Здолбунів Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Seat Toledo", номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук) та від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що транспортним засобом марки «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 , він не керував. Зазначає, що від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не відмовлявся, оскільки алкогольних напоїв не вживав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само відмова осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №268475 від 03 березня 2019 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 березня 2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №268475, 03 березня 2019 року о 15 годині 00 хвилин в м.Здолбунів по вул. 2-го Лютого, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Seat Toledo", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з акту огляду, направлення, пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортним засобом марки «Seat Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не керував та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не відмовлявся, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суддею під час розгляду справи належним чином з`ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.