Номер провадження: 33/813/633/19
Номер справи місцевого суду: 500/1885/19
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора відділу сфери запобігання і протидії корупції прокуратури Одеської області Войтова Р.Г.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмір 384,20 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вінперебував з 01.09.2010 по 02.07.2018 року на службі в Національній поліції України, на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізмаїльського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, маючи спеціальне звання-старший лейтенант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером НОМЕР_1 , перед звільненням зі служби в поліції та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Ізмаїльського районного суду Одеської області від 08 квітня 2019 року та закрити адміністративне провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції 12.06.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, у тому числі 22.05.2019 року, коли він з`явився до суду, ознайомився зі своїми правами та надав заяву про направлення йому за адресою проживання копії судового рішення (а.с.62-64). Через неповідомлення прокурора про час і місце судового засідання, розгляд справи був відкладений на 12.06.2019 року, на 11.00 год., про що ОСОБА_1 і прокурор були повідомлені належним чином шляхом направлення телефонограм (а.с.65-67).

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Так, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 02.07.2018 року дійсно був звільнений зі служби в Національній поліції України, де він перебував на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізмаїльського відділу поліції ГУ НП в Одеській області, маючи спеціальне звання-старший лейтенант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером 0042191. Однак, в день звільнення зі служби в поліції та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що з наказом про звільнення він був ознайомлений лише 16.07.2018 року, а тому не міг подати електронну декларацію 02.07.2018 року, є слушними, однак, враховуючи, що він подав цю декларацію не 16.07.2018 року, а лише 19.07.2018 року, то зазначені обставини також свідчать про порушення ним вимог, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», і як наслідком про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З цих підстав є обгрунтованими доводи представника прокуратури Одеської області Войтова Р.Г. про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП , провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що 03.08.2018 року начальником ГУНП в Одеській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_2 було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації перед звільненням за 2018 рік. (а.с. 10).

НАЗК встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та 05 грудня 2018 року за вих. № 44-01/59148/18 направлено повідомлення на адресу Одеського управління ДВБ національної поліції України та ДВБ Національної поліції України для вжиття заходів з перевірки цих фактів, та у разі встановлення підстав, складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 8-9)

18.12.2018 року Одеським управлінням ДВБ Національної поліції України було отримано відповідь від ГУНП в Одеській області № 9/8940 від 17.12.2018 року, згідно якої були надані відповідні матеріали у відношенні колишнього працівника Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 (а.с.15).

Таким чином, зазначену дату слід вважати датою виявлення правопорушення (а.с. 15-28).

Тобто, днем вчинення адміністративного правопорушення, є 26 липня 2018 року, а днем виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є 18 грудня 2018 року.

Оскільки судове засідання, в якому була винесена оскаржувана постанова, відбулось 08 квітня 2019 року, то на час постановлення судового рішення тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП, сплинув.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаний з корупцією №20/2019 був складений лише 16.03.2019 року.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції всупереч ст. ст. 7, 38, 245, 247, 278, 280, 283, 284 КУпАП, не встановив правильну дату виявлення адміністративного правопорушення, не врахував вимоги ст. ст. 38, 247 КУпАП та дійшов помилкового висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, оскільки з дня виявлення адміністративного правопорушення строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи сплинули.

Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Що стосується висновку суду першої інстанції і доводів представника прокуратури Одеської області про те, що днем виявлення адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , є день складення протоколу про адміністративне правопорушення, з посиланням на лист НАЗК від № 44-06/21566/19 від 21.03.2019 року (а.с.68), то вони є безпідставними. Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з того, що з матеріалів справи вбачається, що днем виявлення вказаного правопорушення був не день складення адміністративного правопорушення, а день, коли Одеським управлінням ДВБ Національної поліції України, тобто органом, чия посадова особа склала протокол про адміністративне правопорушення, було отримано відповідь від ГУНП в Одеській області № 9/8940 від 17.12.2018 року, згідно якої були надані відповідні матеріали у відношенні колишнього працівника Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 для притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, тобто 18.12.2018 року (а.с.15).

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда