Головуючий в суді I інстанції Валігура Д.М.
Апеляційне провадженя № 33/824/3299/19 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 22 травня 2019 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 22 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, а саме: 1 колонка зі шлангом, пістолетом для реалізації дизельного пального та дизельне пальне в кількості 1300 літрів, яке було передане під відповідальне зберігання директора ТОВ «Техбуд індстріал» ОСОБА_2 (акт здачі-прийняття робіт № 20/03/19 від 20 березня 2019 року), зі стягненням судового збору на користь держави.

Як зазначено в постанові суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП № 207764, ОСОБА_1 20 березня 2019 року приблизно о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Деревообробна, 5, організував роботу з реалізації дизельного пального без одержання спеціального дозволу Держпраці на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та роботи механізмів, передбаченого п. 48 Додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру сфері господарської діяльності» від 19.05.2011, Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992, тобто здійснив дії, передбачені ч.1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконною і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема, апелянт вказує про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог КУпАП, а саме в ньому не зазначені свідки, його ідентифікаційний номер, паспортні дані та інформація про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що відповідно до копії видаткової накладної, яка долучена до апеляційної скарги, ним, як директором ТОВ «СПЕЦОІЛ ГРУП» отримано паливо 20 березня 2019 року, що свідчить про неможливість реалізації палива раніше, а тому, на думку апелянта, дані, що містяться в довідках, наявних в матеріалах адміністративної справи від 17 березня 2019 року та 19 березня 2019 року про купівлю палива у ТОВ «Спецоіл Груп» в зазначені дати є неправдивими.

Вказує, що судом залишено поза увагою що згідно зазначеної видаткової накладної ТОВ «СПЕЦОІЛ ГРУП» закупило паливо по 24 грн. за літр, а відповідно до довідок, що містяться в матеріалах справи, особи придбали паливо по 23 грн. за літр, що не може свідчити про отримання ТОВ «Спецоіл Груп» прибутку, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, в якому просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді, посилаючись на поважність причин його пропуску. Так, ОСОБА_1 зазначає, що не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи місцевим судом, про що свідчать матеріали справи, а про постанову дізнався лише після отримання листа з виконавчої служби про стягнення штрафу.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, вважаю, що останнє підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП суддею місцевого суду - відсутні, особа, стосовно якої винесено постанову - ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи відносно нього, також в справі відсутні відомості щодо конкретної дати отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду, яка йому взагалі не надсилалась.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому має бути поновлений.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення та поясненя захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За наслідками перевірки рішення судді місцевого суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 207764 (а.с. 1) та інші докази долучені до зазначеного протоколу.

Так у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що функціонування АЗС за адресою АДРЕСА_3 , здійснюється без дозвільних документів, станом на 20 березня 2019 року приймається рішення про отримання всіх необхідних дозволів, а саме: збираються та погоджуються необхідні документи для подальшого спрямування їх до відповідних контролюючих органів, а саме в управління екології та природних ресурсів Київської міської державної адміністрації для отримання дозволу на викиди в атмосферне повітря, та в управління Держпраці Київської області для отримання дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки (а.с.4). Крім того, в матеріалах провадження містяться три довідки складені опреуповноваженими управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України про придбання 17 березня 2019 року, 19 березня 2019 року та 20 березня 2019 року на АЗС за адресою м. Київ, вул. Деревообробна, 5 дизельного пального для власних потреб (а.с.18-20). Відповідно до протоколу огляду-вилучення речей від 20 березня 2019 року за адресою м. Київ вул. Деревообробна, 5, було вилучено колонку для реалізації дизельного палива зі шлангом та пістолетом і близько 1300 літрів дизельного пального (а.с.11). Зазначені вище докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності господарської діяльності на АЗС, за адресою АДРЕСА_3 .

Твердження апелянта про неможливість придбання пального на АЗС по АДРЕСА_3 оперативними працівниками органу поліції в дні, які зазначені в довідках, з посиланням на те, що пальне було поставлене на АЗС лише 20 березня 2019 року згідно видаткової накладної № 1 від 20 березня 2019 року долученої до матеріалів апеляційної скарги, жодним чином не спростовує винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, так як поставка пального 20 березня 2019 року на АЗС не виключає його наявності і до 20 березня 2019 року.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому не зазначені свідки та не вказаний ідентифікаційний номер ОСОБА_3 , так як відсутність вказаної інформації в протоколі не вплинула на законність та обґрунтованість прийнятого суддею рішення по справі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками судді місцевого суду, викладеними в оскаржуваній постанові, щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 22 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко