ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1876/19 Номер провадження 33/814/969/19Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката - Акрітова К.К., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаркушинці Миргородського району громадянина України, зареєстрованого у проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого охоронником санаторію «Березовий гай»

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним за ст.130 ч.1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) на користь держави, , з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) судового збору .

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 , 26 липня 2019 року о 03 годині 23 хвилини в м.Миргород по вул.Незалежності водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Миргородській ЦРЛ зі згоди водія ОСОБА_1 Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду Фролов Р.С. подав апеляційну скаргу , в якій ставиться питання про скасування постанови та закриття справи за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні вимоги обґрунтовує численними порушеннями, допущеними при складані протоколу щодо нього та під час розгляду справи в суді.

Так, апелянт вказує, що справа була розглянута без його участі, що позбавило права на захист, зокрема подавати докази, пояснення. Жодна повістка чи смс-повідомлення йому не надходили, позиція про те, що він відмовився від отримання повістки не відповідає дійсності. При цьому, справа була розглянута в одне засідання та судом не вичерпано усі можливості повідомити його про розгляд справи , зокрема , шляхом направлення повістки на робочу адресу.

Щодо суті правопорушення , ОСОБА_1 зазначає, що зупинка його транспортного засобу працівниками поліції була незаконною, оскільки він жодних правил дорожнього руху не порушував. Апелянт вказує на недопустимість доказу - показань свідка ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи про те, що він бачив як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої з тих підстав, що він не був безпосередньо допитаний в суді першої інстанції. Також, апелянт зазначає про те, що працівниками поліції , всупереч вимогам закону не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, а одразу було доставлено у заклад охорони здоров`я. Порушеннями апелянт вважає, також: відсутність в матеріалах акту медичного огляду на стан сп`яніння; інформації щодо робочого засобу та сертифікату його відповідності; результатів лабораторного дослідження; належним чином завіреного витягу із журналу реєстрації медичних оглядів; інформації про лікаря.

Позиція учасника судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Акрітов К.К. апеляційну скаргу підтримали з вказаних в ній підстав та просили задовольнити.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення на підтримання доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення БД №272450 від 26 липня 2019 року (а.с.1); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 77 складеному о 03 годині 50 хвилин 26 липня 2019 року з результатом 2,14‰-2,12‰ (а.с.4); відеозапис з нагрудної відеокамери працівника Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, що був присутній при зупинці автомобіля DAEWOO LANOS ВАЗ-21091 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 та при проходженні останнього медичного освідування в Миргородській ЦРЛ, а також відеозапис з відео реєстратора.

Навівши зазначені докази суддя прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються ні на нормах закону, ні на фактичних обставинах справи, а тому вищевикладених висновків судді не спростовують.

Зміст апеляційної скарги ОСОБА_1 та позиція викладена ним та його захисником в судовому засіданні , в цілому зводяться до численних порушень які , на їх думку , були допущені під час проведення огляду та розгляду справи в суді.

Зокрема , ними зазначається , що працівники патрульної поліції відразу запропонували йому пройти обстеження в медичному закладі , не запропонувавши попередньо пройти обстеження за допомогою спеціальних технічних засобів на місці , що є , на переконання апелянта, суттєвим порушенням.

Проте апеляційний суд вважає, що вказана позиція сформована в результаті неправильного тлумаченням норм закону з огляду на таке.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан сп`яніння урегульований положеннями цієї статті , а також підзаконними нормативними актами , зокрема , Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої наказом МВС України , МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 ( далі Інструкція ).

Вказаними положеннями прописано певний алгоритм дій, який уповноважені особи повинні дотримуватися під час виявлення у особи ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи , проведений з порушенням , вважається недійсним.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Разом з тим, згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вищенаведених норм вказує на те, що порядок проведення огляду на різні види сп`яніння ( алкогольний , наркотичний чи на вплив лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ) дещо різниться.

Зокрема, п. 12 Розділу ІІ Інструкції визначає порядок огляду водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та положення вказаного пункту не вимагає обов`язкового попереднього огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.

Із перебігу подій, які зафіксовані на відеозаписі правопорушення встановлено, що після зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 на запитання поліцейського про те, чи вживав він якісь речовини , ОСОБА_1 відповів , що вживав лікарський засіб - корвалол. При цьому , з відеозапису чітко вбачається , що поліцейський перевірив випари ротової порожнини ОСОБА_1 та , при цьому , останній мав яскраво виражену порушену , сповільнену мову.

З огляду на викладене , алгоритм дій поліцейського, згідно з якими ним спочатку проаналізовано зовнішні ознаки порушника , встановлено наявність ознак , передбачених п. 4 розділу І Інструкції , враховано зізнання порушника про вживання ним лікарських засобів, після чого запропоновано пройти обстеження в медичному закладі , у повній мірі відповідають нормам закону , зокрема п. 12 розділу ІІ Інструкції та будь- яких порушень в цих діях , апеляційний суд не вбачає.

Таким чином апеляційний суд вважає , що доводи апеляції в цій частині є непереконливими.

Не є обґрунтованими також і доводи апеляції щодо порушень , допущених під час самого огляду на стан сп`яніння в КНЗ «Миргородська ЦРЛ».

Як вбачається із змісту «Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції» від 26 липня 2019 року , він складений належною посадовою особою та має відповідні реквізити. У ньому заповнені всі передбачені законом позиції та зокрема зазначено , що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. При цьому , сам ОСОБА_1 підтвердив і в апеляційному суді , що від підпису він відмовився , а тому його посилання , що він не погоджувався із результатами огляду та просив взяти біологічні зразки є непереконливими.

В цілому , під час апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено будь-яких порушень , допущених під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання відповідного висновку, які б могли суттєво вплинути на висновок судді.

Що стосується доводів апеляції про порушення прав особи через розгляд справи за його відсутності, то суддею суду першої інстанції була надана цьому факту правильна оцінка з чим погоджується і апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що місцевим судом вживалися заходи з метою належного повідомлення особи про розгляд справи щодо нього шляхом направлення смс-повідомлення та повістки рекомендованим листом. При цьому, попередньо була з`ясована адреса реєстрації його місця проживання. Проте , від отримання судової кореспонденції ОСОБА_1 відмовився , про що є підтвердження в матеріалах справи ( а.м.с. 9). Не заперечували вказаної обставини і сам порушник та його адвокат в суді апеляційної інстанції, зазначивши, що приносили конверт з суду його батьку за місцем реєстрації , проте він відмовився його отримувати. Вказана обставина не утворює правових підстав , які б перешкоджали судді розглянути справу.

Окрім цього, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що в провадженні суду за місцем його проживання - в Миргородському міськрайонному суді знаходяться матеріали справи про адміністративне провадження, а тому він мав об`єктивну можливість як особисто так і скориставшись послугами адвоката, приймати участь при розгляді справи, однак не скористався своїми правами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, суд обґрунтовано розглянув матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у відсутності останнього, не порушуючи законні права та інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід звернути увагу, що сам по собі факт розгляду справи за відсутності особи не є самостійною підставою для скасування судового рішення. Також, варто зазначити, що права ОСОБА_1 були відновлені в ході апеляційного розгляду. Йому була надана можливість вільно надавати докази, доводити перед судом їх обґрунтованість, користуватися правовою допомогою.

Доводи , наведені апелянтом щодо безпідставного зупинення його транспортного засобу , під час перегляду справи апеляційним судом свого підтвердження не знайшли також.

Так, зокрема, письмові показання свідка , що містяться в матеріалах справи щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю, у повній мірі виправдовують зупинення поліцейськими його транспортного засобу. При цьому, ОСОБА_1 , не з`явившись до суду першої інстанції сам позбавив себе можливості заявляти клопотання про виклик цього свідка. Не заявляла такого клопотання сторона захисту і в суді апеляційної інстанції.

Варто зазначити , що сторона захисту в ході апеляційного провадження взагалі не заявляла жодного клопотання.

З огляду на викладене , апеляційний суд приходить до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення , які ставили б під сумнів вказані висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення , а постанову судді місцевого суду , без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 вересня 2019 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин