Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/349/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши в порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.,

за участі особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 09.07.2019 року о 02 год. 55 хв. він, в с.Лозуватка, Маловисківського району, Кіровоградської області, керував автомобілем ВАЗ 2111, д/н НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння та продуття алкотестеру "Драгер" відмовився в присутності двох свідків. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову районного суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що з висновком судді районного суду не може погодитися з наступних підстав.

Так, 16 серпня 2019 року приблизно о 01 год. 20 хв. він рухався на належному йому автомобілі в селі Лозуватка Маловисківського району та був зупинений працівниками поліції. Після зупинки, йому було запропоновано продути алкотестер «Драгер», так як на думку працівників поліції він знаходився у нетверезому стані. Він відмовився, так як в цей день не вживав алкогольних напоїв та попросив поліцейських, щоб його доставили в медичний заклад для проходження медичного освідування. Після прибуття в Кіровоградський наркологічний диспансер, оскільки був нічний час, то лікаря-нарколога в медичному закладі не було, а чергова медична сестра запропонувала пройти обстеження за її участі. На що він заперечив та вказав на те, що медичне освідування повинен проводити виключно лікар-нарколог. Після прибуття лікаря-нарколога о 04 год. 50 хв. ранку (тобто з моменту його зупинки минуло вже 3 години 30 хвилин). «Відповідно до вимог Закону освідування водія на предмет вживання алкогольних напоїв повинно відбуватися протягом 3-х годин з моменту зупинки транспортного засобу. Освідування, проведене з порушенням вказаних вимог, є недійсним», та оскільки працівники поліції не провели його освідування у визначений законом час, то він відмовився взагалі від проходження медичного огляду та зазначив, що будь-які дії працівників поліції проведені поза визначеним законом часом є незаконними.

Внаслідок чого, працівники поліції склали відносно нього протокол за відмову від проходження медичного огляду але в протоколі не вірно зазначили час його зупинки.

Також, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що під час його зупинки у працівників поліції працювали нагрудні камери, які повинні вказувати час відео фіксації зупинки, а тому вважає за необхідне просити суд витребувати у працівників поліції повний запис відео зупинки.

Крім того, апелянт зазначає, що в той день він не вживав алкогольних напоїв та не скоював адміністративних порушень. Під час розгляду справи судом він не визнавав своєї вини у скоєння правопорушення, а лише вказав на той факт, що такі події дійсно відбувалися. При цьому, суд не дав належної оцінки незаконним діям працівників поліції та порушенням, які були допущені ними під час його освідування.

Апелянт вважає, що суддя при винесенні рішення у адміністративній справі провела її розгляд і з`ясування обставин поверхово та однобічно, а рішення прийняла упереджено, з порушенням норм процесуального і матеріального права, а тому воно повинно бути скасовано.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав доводи викладені у своїй апеляційній скарзі, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддею районного суду вказаних вимог закону дотримано.

Норми диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП передбачають, що адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, Порядку та вимог ст. 266 КУпАП - допущено не було.

Висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №010461 від 09.07.2019 (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2-3), якими підтверджено, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, відеозаписом подій з якого убачається відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в умовах лікарні, який доданий працівниками поліції до протоколу.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те що в той день він не вживав алкогольних напоїв не спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній притягнутий до відповідальності не за керування у стані алкогольного сп`яніння, а саме за відмову на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, тобто порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи апелянта, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з тим, що з моменту його зупинки працівниками поліції минуло більше 3-х годин, не спростовують його вину у вчиненому правопорушенні. Крім того, ОСОБА_1 не є суб`єктом владних повноважень надавати оцінку допустимості доказів у вказаній справі, а як водій повинен у відповідності до вимог п. 2.5 ПДР на вимогу працівника поліції пройти такий огляд.

Не підлягає задоволенню ОСОБА_1 клопотання про витребування у працівників поліції повного відеозапису подій, оскільки як убачається з наявного у матеріалах відеозапису, доданого до протоколу, зафіксований момент зупинки ОСОБА_1 , його відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, його вимога про направлення до медичного закладу, а також відмова у медичному закладі від проходження вказаного огляду. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами у справі, зокрема: поясненнями свідків, протоколом про адміністративне правопорушення. Будь яких доказів, у спростування обставин справи встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_1 апеляційному суду не надав.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновки суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко