КИЇВСЬКИЙ ПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю: особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Малярчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Малярчук Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 25.12.2018, близько о 21 год. 15 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1, по вулиці А.Ахматової, у м. Києві, в стані наркотичного сп`яніння, огляд на який проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, що підтверджується висновком №012827, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Малярчук Т.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови.

Апелянт зазначала, що висновок медичного огляду є неналежним доказом у справі, оскільки лікар нарколог вказала у висновку, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння унаслідок вживання канабіоїдів (маріхуани), проте лікар дійшла такого висновку на підставі огляду особи за клінічними ознаками, без проведення лабораторних досліджень зразків біологічного середовища, чим порушила вимоги Інструкції.

Лікар нарколог мала намір дослідити сечу ОСОБА_1 , однак після неможливості відібрання такого біологічного середовища, не пропонувала ОСОБА_1 здати інше, альтернативне сечі біологічне середовище. При цьому, лікар не відреагувала на прохання ОСОБА_1 провести лабораторне дослідження іншого виду біологічного середовища.

Крім того, стороною захисту в суді першої інстанції надано медичні документи стосовно наявності у ОСОБА_1 хвороби, яка має такі ж симптоми, що характерні для стану унаслідок вживання наркотичних речовин. Однак суддя місцевого суду помилково не визнав вказані документи доказом у справі з тих підстав, що діагноз такої хвороби поставлено ОСОБА_1 у 2011 році, оскільки відповідна інформація Сокирнянської районної лікарні надана на запит захисника 06.03.2019 та є актуальною. Даних про те, що ОСОБА_1 на даний час одужав, вказані документи не містять.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Малярчук Т.В., які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 4-5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пункту 12 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пунктів 7, 15 Розділу III вказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується Міністерством охорони здоров`я.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 25.12.2018, у відповідності до якого, цього ж дня, о 21 год. 15 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1, по вулиці А.Ахматової, у м. Києві, в стані наркотичного сп`яніння, огляд на який проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, що підтверджується висновком №012827, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» /а.с. 1/; даними висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №012827 від 25.12.2018 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності до якого встановлено, що ОСОБА_1 на час огляду - 25.12.2018 о 21 год. 50 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння /а.с. 2/; даними листа головного лікаря Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 22.02.2019 №215 та копії акту медичного огляду №012827 від 25.12.2018 /а.с. 10-11/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що висновок медичного огляду стосовно нього не містить даних про проведення лабораторних досліджень для встановлення стану сп`яніння, не є підставою для визнання висновку медичного огляду недопустимим доказом, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено за зовнішніми клінічними ознаками, на підставі яких встановлено заключний діагноз про його перебування у стані сп`яніння унаслідок вживання наркотичних речовин.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено невідповідності висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №012827 від 25.12.2018 вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № МОЗ від 17.12.2008.

Крім того, як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення та вищезазначеного медичного висновку №012827, про наявність заперечень щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 після ознайомлення з вказаним висновком не зазначав.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про оскарження ОСОБА_1 висновку медичного огляду у встановленому законом порядку.

Доводи апелянта про те, що лікар нарколог після неможливості відібрання у ОСОБА_1 такого біологічного середовища як сеча, не пропонувала останньому здати інше, альтернативне біологічне середовище, та не відреагувала на прохання ОСОБА_1 провести лабораторне дослідження іншого виду біологічного середовища, ретельно перевірялися але не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як убачається із листа головного лікаря Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 22.02.2019 №215 та копії акту медичного огляду №012827 від 25.12.2018, ОСОБА_1 на пропозицію лікаря нарколога відмовлявся здати сечу. При цьому, наявні у справі докази не містять даних про те, що ОСОБА_1 , відмовившись від здачі сечі, наполягав на відібранні у нього іншого виду біологічного матеріалу.

Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду помилково не визнав доказами у справі медичні документи стосовно наявності у ОСОБА_1 хвороби, яка має такі ж симптоми, що характерні для стану унаслідок вживання наркотичних речовин, є безпідставними.

Як убачається із оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду надав оцінку даним листа тимчасово виконуючого обов`язки директора Сокирнянської районної лікарні №01/39 від 06.03.2019 і даним акту обстеження ОСОБА_1 №111 від 02.02.2001, та навів у постанові обгрунтовані мотиви відхилення цих доказів, відповідно до яких обстеження складено у 2001 році, у зв`язку з чим його дані не можуть бути взяті до уваги. Всупереч доводам апеляційної скарги, вищевказані документи не містять даних про те, що виявлені у 2001 симптоми у ОСОБА_1 відповідають його стану здоров`я на даний час.

Таким чином, наведені апелянтом доводи не спростовують висновків судді місцевого суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, та не свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Малярчук Тетяни Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник