Справа № 308/1258/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд, в особі судді Мишинчук Н.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Гетика О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останньої на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2019 року.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою судді ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 27.01.2019 о 19 год. 20 хв. в м. Мукачево, по вул. Миру,30, керувала транспортним засобом марки «КІА черато» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, порушення мови, координації рухів, не реагування зіниць очей на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встновленому законом порядку відмовилася в присутності свідків, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №315666 від 27.01.2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапортом працівника поліції; копією постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП; відеозаписом події.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, а постанову просить скасувати, а протокол про адміністративне правопорушення повернути для належного оформлення та направлення його за підсудністю до належного суду. Вказує, що відповідно о вимог ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а за ст. 130 КУпАП - за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника. Оскільки місцем вчинення правопорушення є м. Мукачево, а також місце її реєстрації та проживання є м. Мукачево, то саме Мукачівському міськрайонному суду підсудна дана справа. Вважає, що під час підготовки справи до розгляду суд зобов`язаний був повернути протокол до патрульної поліції для скерування до належного суду, або своїм рішенням спрямувати до уповноваженого суду. Недотримання вимог підсудності є порушенням права на справедливий суд у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, що стосується викладених в постанові обставин справи, то зазначає, що вони не відповідають дійсності, оскільки в протоколі зазначено невірне місце зупинки транспортного засобу та всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП та Інструкції працівниками поліції протокол не було складено та їй для підпису не було надано, копію протоколу їй не було вручено. Вказує, що працівниками поліції їй було запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу і вона не заперечувала щодо такого. Ніяких документів з цього приводу не складалося, свідки не запрошувалися, а після розмови з нею патрульні попросили її почекати на місці зупинки, запевняючи, що повернуться через декілька хвилин. Прочекавши близько 15 хв. патрульні не повернулися, а тому вона вважала, що на цьому інцидент був вичерпаний, а тому поїхала у своїх справах. Зазначені обставини підлягають дослідженню під час розгляду уповноваженим складом суду.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що про існування оскаржуваної постанови їй не було відомо, а також і про складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію протоколу їй не вручили, та вона вважала, що могла бути притягнута тільки за ч.2 ст. 122 КУпАП, однак і такий протокол їй не був вручений. 02.02.2019 вона виїхала за кордон у справах, де перебувала до 01.05.2019. Вказує, що вона відслідковувала на офіційному сайті Мукачівського міськрайонного суду інформацію про розгляд справ щодо неї та такої не було. Після повернення на територію України вона звернулася за правовою допомогою та тільки так, з Єдиного реєстру судових рішень, дізналася про існування оскаржуваної постанови. Постанову суду вона так і не отримала. А тому просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 26.02.2019 поважними та поновити такий строк та зважити на те ,що справу розглянув Ужгородський міськрайонний суд, який неповноважний був її розглядати, нею не відслідковувалися призначені цим судом справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, оглянувши поданий оригінал паспорту для виїзду за кордон в підтвердження відсутності її з 02.02.2019 по 01.05.2019 за місцем проживання, конверт, у якому їй надіслано копію постанови суду зі штемпелем відправки ( травень місяць), пояснення по суті події, виступ захисника Гетика О.М. про підтримання апеляційної скарги з доводами про закриття провадження у справі з підстав положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що судом було надіслано повідомлення на адресу ОСОБА_1 , яке повернулося без вручення (а.с 11-12). Згідно паспорта громадянина України для виїзду за кордон, вбачається, що вона виїхала з України 02.02.2019 та повернулася в Україну 01.05.2019 (а.с. 17-18).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на розгляді справи в суді першої інстанції не була присутня, копію постанови суду від 26.02.2019 вона не отримувала та дізналася про таку тільки після 02.05.2019 (коли повернулася за кордону) і апеляційну скаргу подала 03.05.2019, а тому строк апеляційного оскарження постанови апелянту слід поновити, так як такий пропущений нею з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги про необгрунтованість постанови суду та вимоги про її скасування, то апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд приходить до висновку, що ці вимоги у справі не додержані.

Справу розглянуто без належного повідомлення та за відсутності ОСОБА_1 , а також судом, який неповноважний був її розглядати.

Так, відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №315666 від 27.01.2019 місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Мукачево.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

Місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , а відомостей про те, що транспортний засіб перебуває на обліку у м. Ужгороді, інформації у матеріалах справи немає.

З огляду на наведене, Ужгородським міськрайонним судом розглянуто справу в порушення ст. 276 КУпАП, тобто суд розглянув справу, яка йому не підсудна і судом не вжито заходів щодо направлення справи її до повноважного суду, тобто Мукачівського міськрайонного.

З наведених підстав постанова суду як незаконна підлягає скасуванню.

Крім того, висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не грунтується на фактичних обставинах.

Як вбачається з переглянутого відеозапису події, доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 не була зупинена працівниками поліції, вона перебувала у транспортному засобі під час руху перед світлофором по вул. Миру, 30 у м. Мукачеві. Підійшовши до неї працівник поліції висунув вимогу від`їхати в сторону, що вона і зробила, однак пояснити причину зупинки транспортного засобу працівник поліції не зміг, проте висунув вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 запевнила, що не вживала будь-чого та настійливо погодилася пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Однак, такий огляд не був проведений відповідно до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої у МінЮсті України 11.11.2015 за № 1413/2785.

Як пояснила апеляційному суду ОСОБА_1 , працівниками поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення і такий їй не було вручено. Також свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу теж не було. Працівники поліції забрали у неї водійські права, сказали їй чекати, а самі поїхали з місця зупинки її транспортного засобу та через 15 хв. вона також покинула місце зупинки транспортного засобу, оскільки працівники поліції так і не повернулися.

З наведеного слідує, що процедура проведення огляду на визначення стану сп`яніння, встановлена вимогами ст. 266 КУпАП порушена, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Так, з протоколу убачається, що він водієм не підписаний, його копія ОСОБА_1 не вручалася, при вилученні водійських прав, тимчасові права не були видані, відеозапис події не містить інформацію про присутність свідків під час пропонування водієві пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, окрім того, що справа розглянута незаконним складом суду, суд ще й формально її розглянув, оскільки докази у справі належним чином не перевірив, справу розглянув однобічно , без участі водія, що й призвело до необгрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовилася пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, що перебувала з ознаками наркотичного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом події та поясненнями самого водія.

Оцінюючи докази у справі, апеляційний суд приходить до висновку про відстуність події і складу правопорушення у діях водія ОСОБА_1 , тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВ И В :

строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Ужгородського міськррайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: