Справа № 757/734/19-п Головуючий в суді І інстанції - Карабань В.М.
Провадження № 33/824/1415/2019 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Безуєвського Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2019,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн.20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 01 грудня 2018 року о 06 годині 00 хвилин по пров. Бутишева 1, в м. Києві, керувала автомобілем «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарня «Соціотерапія», згідно якого ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування.В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що вказану постанову було прийнято на підставі доказів, які є недопустимими з огляду на наступне: в протоколі про адміністративне правопорушення вказано те, що огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога. Вказаний висновок щодо результатів медичного огляду № 011746 додано до протоколу, однак в матеріалах справи висновок № 011746 відсутній, а лише наявний висновок без номеру від 01.12.2018. Таким чином, на думку апелянта, суддею вказані розбіжності не прийняті до уваги та використано як доказ при прийнятті оскаржуваної постанови документ, який не зазначено як додаток до протоколу. Крім того, зазначила, що запис з боді - камери також не додано до протоколу про адміністративне правопорушення як додаток, та вказаний запис не містить інформації про керування нею транспортним засобом. Зазначила, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 містять лише інформацію про її відмову в його присутності від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та відмову від отримання нею тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та копії протоколу, а отже така відмова сама по собі не утворює складу адміністративного правопорушення.

Додатково указала, що згідно чинного законодавства огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути проведено в закладі охорони здоров`я тільки у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, однак в протоколі про адміністративне правопорушення складеного щодо неї, відсутні відомості щодо її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або незгоди з результатами огляду. За таких обставин, направлення її на огляд до закладу охорони здоров`я було незаконним, а результати такого огляду не мали бути прийняті до уваги суддею. Також зазначила, що ані протокол про адміністративне правопорушення, ані висновок щодо результатів медичного огляду від 01.12.2018 не містять відомостей про встановлене значення показника алкоголю в крові, що виключає об`єктивну можливість встановлення правомірності висновку щодо результатів медичного огляду від 01.12.2018 про перебування неї в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, звернула увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про відповідність закладу охорони здоров`я та лікаря який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), що в свою чергу дає підстави стверджувати, що вказаний огляд проводився в не уповноваженому закладі та не уповноваженою на це особою. Додатково звернула увагу що посада, прізвище особи, яка проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння в висновку від 01.12.2018 зазначено нерозбірливо, що в свою чергу, відповідно до вимог п. 22 розділу ІІІ Інструкції свідчить про визнання такого висновку недійсним. Просила постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Безуєвського Ю.М., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.9а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.12.2018, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.12.2018р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебувала в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, результат -1,17%, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння від 01.12.2018р., а також іншими доказами.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на неї стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на неї стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, у зв`язку із неврахуванням її клопотання про відкладення розгляду справи та проведення засідання за її відсутності, є безпідставними, оскільки, як вбачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні був присутній її захисник, який здійснював захист її прав та інтересів, а відтак її права порушені не були.

Також не грунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів того, що її транспортний засіб здійснював рух, тобто, що вона керувала транспортним засобом. Як вбачається з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису із нагрудної камери поліцейського, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що не горіло світло фар у темну пору доби. За вказаним фактом щодо ОСОБА_1 була винесена відповідна постанова та з приводу вказаних обставин у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу будь - яких заперечень не було.

Не ґрунтуються на вимогах як матеріалів справи, так і нормативних документів доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння. Так, відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Як вбачається з дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки або у медичному закладі. ОСОБА_1 відмовилась від проведення огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та висловила згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Вказаний огляд був проведений в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія».

Доводи апелянта в частині того, що огляд її на стан алкогольного сп`яніння був проведений в медичному закладі, який не мав на це права, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на наступне. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на такий стан в інших закладах забороняється. Наказом Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації від 30.05.2016 року №236 визначено Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія» як єдину установу в м. Києві, якій надано таке право.

Окрім того, доводи апеляційної скарги в частині того, що у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій не зазначено відсоток вмісту алкоголю в крові апелянта, є необґрунтованими, оскільки даний висновок складається на підставі Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакцій. Копія вказаного Акту судом апеляційної інстанції була витребувана з Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія». Як вбачається з його змісту ОСОБА_1 перебувала в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, результат -1,17%.

Також суд звертає увагу, що не зазначення відеозапису в протоколі про адміністративне правопорушення в якості доказу, який долучено як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та нерозбірливість прізвища особи, яка проводила огляд на стан сп`яніння у висновку щодо результатів огляду, не є підставою для визнання цих доказів недопустимими та не спростовує правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші наведені у апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 19.02.2019 щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька