Справа №585/2859/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/400/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/2859/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

прокурора Зеленського О. Г.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки судом належним чином не розглянуто її клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи строку накладення стягнення. Також в постанові не зазначено, коли та за яких обставин вона вчинила правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови її захисник отримав лише 09.09.2019.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2019 ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, і на неї накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 1700 грн. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду головного спеціаліста загального відділу виконавчого комітету Роменської міської ради, являючись суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», не повідомила про суттєві зміни у майновому стані.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доводи прокурора Зеленського О. Г. про залишення постанови судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову судді від 29.08.2019 подана ОСОБА_3 до Роменського міськрайонного суду Сумської області 11.09.2019, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, проте з матеріалів справи вбачається, що постанова судді отримана захисником ОСОБА_3 адвокатом Цимбалом В. І. тільки 09.09.2019.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді з дня її винесення, передбачене ч. 2 ст. 294 КУпАП, покликано надати потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Не маючи тексту судового рішення ОСОБА_3 була позбавлена такої можливості. Саме ці обставини перешкодили останній своєчасно подати апеляційну скаргу для відповідного перегляду апеляційною інстанцією, а тому, зважаючи на те, що вона не мала можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 324/2019 від 15.07.2019, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що головний спеціаліст загального відділу виконавчого комітету Роменської міської ради Гаврашенко Н. О., являючись суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» і п. 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», не повідомила про суттєві зміни у майновому стані.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах, і в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суддею суду першої інстанції належним чином не розглянуто її клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 38 і 247 КУпАП, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_3 , визнаючи свою вину у вчиненні правопорушення, заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, але суддя не навела у постанові достатніх та переконливих мотивів на їх спростування та обґрунтування власних висновків, внаслідок чого ухвалюючи 29.08.2019 постанову про визнання ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення, дійшла помилкового висновку про накладення на неї стягнення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП і істотно порушила норми процесуального права щодо вмотивованості і обґрунтованості судового рішення, що є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, «право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони» (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), 09.12.1994, п.п.29-30). При цьому, кожне рішення суду повинне бути вмотивованим і переконувати сторони і громадськість у відсутності в суду сумнівів щодо його ухвалення, а також у правильності (справедливості) притягнення особи до передбаченої відповідальності. ЄСПЛ у багатьох аспектах удосконалив право на справедливий судовий розгляд, встановивши як непрямі вимоги щодо «справедливого розгляду» ряд гарантій або умов, що прямо не зазначені в Конвенції. Однією з таких вимог є вимога судів обґрунтовувати свої рішення. Суди повинні «вказати з достатньою ясністю підстави, на яких базується їхнє рішення» (рішення від 16.12.1992 у справі «Хаджіанастасіу проти Греції» (Hadjianastassion v. Greece), серія «А» № 252).

Ігнорування суддею суду першої інстанції вказаних вище вимог закону та усталеної судової практики ЄСПЛ призвело до необґрунтованості і невмотивованості судового рішення, що є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про закінчення строку накладення стягнення заслуговують на увагу та підлягають задоволенню, оскільки відповідно ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, а згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Як вбачається з листа начальника управління захисту економіки в Сумській області від 22.03.2019 за № 2095/39/117/01.2019, скерованого на ім`я начальника ТСЦ № 5944 МВС України в Сумській області, станом на березень 2019 року управлінням здійснювався збір доказів у справі за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП щодо головного спеціаліста виконавчого комітету міської ради Гаврашенко Н. О.

Враховуючи те, що основну (річну) декларацію за 2018 рік ОСОБА_3 подала наприкінці березня 2018 року, де вказала придбаний т/з, лист начальника управління захисту економіки датований 22.03.2019, а протокол про адміністративне правопорушення складений 15.07.2019, то апеляційний суд вважає, що датою виявлення правопорушення та початку перебігу строків притягнення до адміністративної відповідальності необхідно вважати 22.03.2019, оскільки з цього часу до моменту складання протоколу минуло майже чотири місяці і в матеріалах справи відсутня жодна інформація, яка б свідчила про те, що протягом вказаного періоду часу уповноважена на складання протоколу особа вживала які-небудь процесуальні дії з метою збирання доказів на підставі ч. 2 ст. 255 КУпАП. При цьому, підлягає врахуванню те, що у листі від 22.03.2019 міститься посилання на положення ЗУ «Про національну поліцію» щодо покладених на поліцейських завдань по здійсненню своєчасного реагування на заяви та повідомлення, що об`єктивно вказує на те, що факт неподання декларації був виявлений не у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, а раніше, зокрема більш ніж за три місяці до цього.

Крім того, необхідно мати на уваги, що починаючи з 01.04.2019 усі подані суб`єктами декларування декларації стають публічними і відкритими для громадян, за виключенням певної інформації, тобто кожна заінтересована особа може ознайомитися з її змістом і зробити свої висновки щодо правильності її складання та вчасності подання.

Таким чином, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд не може дійти висновку, що органи влади в особі службових осіб управління захисту економіки в Сумській області зробили усе від них залежне для проведення ефективної та ретельної перевірки дотримання суб`єктами декларування вимог ч. 2 ст. 52 Закону щодо повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів у справі за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП щодо головного спеціаліста загального відділу виконавчого комітету Роменської міської ради Гаврашенко Н. О., усунення непотрібних затримок та чисельних випадків бездіяльності, швидкого притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у вчиненні діянь, що порушують встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, починаючи з 22.03.2019 і до 15.07.2019, тобто часу складання відповідного протоколу про правопорушення, пов`язане з корупцією № 324/2019, що може підірвати громадську впевненість у дотриманні цим органом влади принципу верховенства права та порушити питання за статтями Конвенції (рішення від 30.04.2015 у справі ЄСПЛ «Бучинська проти України» (Buchynska v. Ukraine), заява № 35493/10). При цьому апеляційний суд також виходить з усталеної правової позиції ЄСПЛ щодо «розумності строків» провадження, згідно якої розумність тривалості провадження має визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв як складність справи, поведінка особи, яка притягається до відповідальності та відповідних органів (серед багатьох інших джерел, рішення від 03.12.2015 у справі «Ярошовець та інші проти України» (Yaroshovets And Others v. Ukraine), заява № 74820/10); рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (Pelissier And Sassi v. France), заява № 25444/94, ECHR 1999-II).

Посилання судді суду першої інстанції на роз`яснення Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності ВРУ від 11.09.2018 № 04-18/10-1584 стосуються строку складання протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 254 КУпАП), а не строку накладення стягнення (ч. 3 ст. 38 КУпАП).

Оскільки адміністративне правопорушення виявлене 22.03.2019, то строк накладення адміністративного стягнення сплинув 22.06.2019, внаслідок чого постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2019.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.08.2019 відносно ОСОБА_4 скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.