Справа №333/1882/19
Провадження №3/333/675/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебуває на посаді директора ТОВ «Натуральний мед», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ЗП1031/566/АВ/П/ПТ від 19.03.2019 року, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення під час виконання посадових обов`язків, маючи організаційно - розпорядчі функції, за фактичним місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Натуральний мед» м. Запоріжжя, вул. Східна, буд.5 (юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд.32, кв.26) - допустив порушення законодавства про працю, які оформлені актом інспекційного відвідування № ЗП1031/566/АВ від 18.03.2019 року, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: під час інспекційного відвідування ТОВ «Натуральний мед» виявлено 18.03.2019 о 17 год. 00 хв., що:

- працівники були допущені до роботи без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.6.2 правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Натуральний мед» робочий час для працівників підприємства визначений з 8.00 до 17.00, перерва з 12.00 до 13.00

Так, відповідно до Наказу про прийняття на роботу №НМ2-31 від 29.01.2019 ОСОБА_2 було прийнято на посаду робітника харчового виробництва з 29.01.2019. Як вбачається з Табелю обліку робочого часу за січень 2019 року - 29.01.2019 ОСОБА_2 приступив до роботи, та ним було відпрацьовано 8 годин в межах робочого часу підприємства. При цьому, повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу до Державної фіскальної служби було подано підприємством 29.01.2019 в 11:48:55, тобто фактично після того, працівник був фактично допущений до роботи.

Відповідно до Наказу про прийняття на роботу №НМ4-25 від 17.07.2018 ОСОБА_3 була прийнята на посаду інженера-хіміка з 17.07.2018. Як вбачається з Табелю обліку робочого час за липень 2018 року - 17.07.2018 ОСОБА_3 приступила до роботи, та нею було відпрацьовано 8 годин в межах робочого часу підприємства. При цьому, повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_3 на роботу до Державної фіскальної служби було подано підприємством 17.07.2018 в 16:20:31, тобто фактично після того, як працівник був фактично допущений до роботи.

Відповідно до Наказу про прийняття на роботу №НМ7-27 від 22.08.2018 ОСОБА_4 був прийнятий на посаду механіка-водія з 22.08.2018. Як вбачається з Табелю обліку робочого часу за серпень 2018 року - 22.08.2018 ОСОБА_4 приступив до роботи, та ним було відпрацьовано 8 годин в межах робочого часу підприємства. При цьому, повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_4 на роботу до Державної фіскальної служби було подано підприємством 22.08.2018 в 13:02:27, тобто фактично після того, як працівник був фактично допущений до роботи. Зазначене є порушенням ч.3 ст.24 КЗпП У країни та ПКМУ №413 де зокрема зазначено: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України»;

?на ТОВ «Натуральний мед» порушено строки виплати заробітної плати.

Так, за вибірковими даними, відповідно до наданих підприємством документів встановлено, що заробітна плата працівникам підприємства за 1 половину квітня 2018 згідно відомості №8 від 20.04.2018 була виплачена - 20.04.2018, що підтверджується банківською випискою від 20.04.2018; заробітна плата за 2 половину квітня 2018 була виплачена згідно відомості №9 від 04.05.2018 - 08.05.2018, що підтверджується банківською випискою від 08.05.2018.

Заробітна плата працівникам підприємства за 1 половину жовтня 2018 згідно відомості №26 від 19.10.2018 була виплачена - 23.10.2018, що підтверджується банківською випискою від 23.10.2018; заробітна плата за 2 половину жовтня 2018 була виплачена згідно відомості №28 від 06.11.2018 - 08.11.2018, що підтверджується банківською випискою від 08.11.2018. Зазначене є порушенням ч.1, 2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ №108 відповідно до якої: «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні».

- на ТОВ «Натуральний мед» порушено строки розрахунку при звільненні.

Так, згідно наказу про звільнення від 31.07.2018 року №НМЗ-8 комірника ОСОБА_5 було звільнено за ст.38 КЗпП України - 31.07.2018 року. Як вбачається з табелю обліку та, використання робочого часу за липень 2018 року, в день звільнення ОСОБА_6 перебував на робочому місці. Однак, розрахунок при звільненні (у тому числі, заробітна плата за липень 2018 року та компенсація за відпустку) в день звільнення проведений не був. Як вбачається з відомості №18 від 06.08.2018 розрахунок при звільненні з ОСОБА_6 у розмірі 3267,45 грн був здійснений 07.08.2018, що підтверджується відповідною банківською випискою від 07.08.2018

Згідно наказу про звільнення від 31.07.2018 року №НМЗ-17 комірника ОСОБА_7 було звільнено за ст.38 КЗпП України - 31.07.2018 року. Як вбачається з табелю обліку та використання робочого часу за липень 2018 року, в день звільнення ОСОБА_7 перебував на робочому місці. Однак, розрахунок при звільненні (у тому числі заробітна плата за липень 2018 року та компенсація за відпустку) в день звільнення проведений не був. Як вбачається з відомості №18 від 06.08.2018 розрахунок при звільненні з ОСОБА_7 у розмірі 5918,52 грн був здійснений 07.08.2018, що підтверджується відповідною банківською випискою від 07.08.2018. Зазначене є порушенням вимог ч.1 ст.116 КЗпП України, відповідно до якої: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум..»

В судові засідання, призначені на 19.04.2019, 25.04.2019 року, 28.05.2019 року та 07.06.2019 року, ОСОБА_1 не з`явився.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ЗП1031/566/АВ/П/ПТ від 19.03.2019 року ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про складення відносно нього протоколу та попереджений про розгляд цієї адміністративної справи у Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Судові повістки, направлені на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу повернулися до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно нього в суді справи про адміністративне правопорушення, не з`являвся на поштове відділення для отримання поштової кореспонденції суду, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду.

Оцінюючи вказані обставини, поведінку ОСОБА_1 , суддя дійшов до висновку, що останній зловживає своїми правами, а його неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1

Під час прийняття вказаного рішення суддя також враховував положення ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.41 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Згідно з ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Стаття 163-1 КУпАП не вказана у ч.3 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому, під час судового розгляду було розглянуто та проаналізовано обставину, що має суттєве значення для розгляду справи, а саме, питання дати вчинення адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення №ЗП1031/566/АВ/П/ПТ від 19.03.2019 року зазначено, що порушення були 29.01.2019 року, 17.07.2018 року, 20.04.2018 року, 08.05.2018 року, 23.10.2018 року, 08.11.2018 року, 31.07.2018 року.

У судовому засіданні встановлено, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення події не є триваючими, а мають відповідні дати їх скоєння.

Адміністративна справа відносно ОСОБА_1 до суду поступила 01.04.2019 року, тобто фактично вже з пропуском тримісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи дати подій.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП в разі закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження по справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також, що у даному випадку матеріали адміністративної справи до суду надійшли вже після спливу тримісячного строку з дня скоєння адміністративного правопорушення, тому у судді наявні підстави для закриття провадження у цій справі за п.7 ст.247 КУпАП без встановлення вини ОСОБА_1

Керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод