Житомирський апеляційний суд
Справа №274/763/19 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Боголюба А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,не працюючого

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката Ковальчука А.О.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 30.01.2019 р. о 14:30 у м. Бердичеві по вул. Одеській, поблизу будинку № 10, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при цьому, в порушення пп. "б" п. 2.3, п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції, скоїв наїзд на припаркований автомобіль LEXUS LX 470, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок наїзду транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Боголюб А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом та заподіяння ним шкоди автомобілю «LEXUS».

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015року (далі Інструкція), а саме пропозиції ОСОБА_1 пройти медичне освідування на місці.

Вказує на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, форма та порядок складання якого передбачені Інструкцією.

Також, адвокат звертає увагу, що медичний огляд ОСОБА_1 . був проведений поза межами встановленого законом строку і є незаконним.

Окрім того, адвокат зазначає, що в протоколі відсутні відомості про свідків правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , його представника - адвоката Ковальчука А.О., дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Хоча ОСОБА_1 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, доводи апеляційної скарги адвоката Боголюба А.В. про те, що постанова суду є необґрунтованою та незаконною, апеляційний суд визнає безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №258870 від 30.01.2019 року (а.с.2).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 30.01.2019 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Висновок засвідчений належним чином лікарем, який проводив огляд (а.с. 3).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується протоколом серії ОБ №039550 від 30.01.2019 року, схемою наслідків ДТП, яка додана до протоколу, та яка ним не оспорювалась.

Зазначені протоколи складені відповідно до вимог ст.256 КУпАП, посвідчені підписами посадових осіб, які їх складали - начальником СРПП № 4 Бердичівського ВП старшим лейтенантом поліції Лісовським М. В. та інспектором Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Голованем О.С. (а.с.2,9).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, зі скаргами на дії працівників поліції він не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Крім того, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Так, з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які посвідчені ними власноручно , вбачається, що 30 січня 2019 року ОСОБА_1 керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив зіткнення із задньою лівою частиною автомобіля « Лексус», чим спричинив вказаним автомобілям механічні пошкодження.

У судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням адвоката були допитані у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Так, свідок ОСОБА_3 підтвердив той факт, що він власноруч своїм підписом засвідчив письмові пояснення, які були складені працівником поліції.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що покази вказаного свідка з приводу обставин, які викладені у його письмових поясненнях, та надані ним у судовому засіданні, є суперечливими та не узгоджуються з показами ОСОБА_1 , наданими ним під час апеляційного розгляду.

З показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що він не був очевидцем подій, з приводу яких було складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та спричинення при цьому шкоди автомобілю «Лексус» спростовуються матеріалами справи.

Крім того, в засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував той факт, що саме він знаходився за кермом автомобіля Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 під час зіткнення транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не провели освідування ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а медичний огляд проведено більш, ніж через 2 години після його виявлення, висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, дійшов до обґрунтованого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130, ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокатом не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та дату її розгляду, є неспроможними та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що суд, повідомляючи особу про час та місце судового засідання, неодноразово відкладав судовий розгляд у зв`язку з його неявкою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був проінформований про дати та час судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами ( а.с.25-29).

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, 130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у ній доказів, задля недопущення порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, а також з урахуванням того, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доводи апелянта щодо порушення його права на захист неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, скористався правовою допомогою адвоката, надавав пояснення з приводу обставин скоєних адміністративних правопорушень, заявив клопотання про допит свідків, яке було задоволено апеляційним судом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

При призначенні адміністративного стягнення судом правильно застосовано положення ч.2 ст.36 КУпАП та у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП призначено стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1ст.130 КУпАП, як більш серйозного з числа вчинених, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення по суті.

Разом з тим апеляційним судом в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується відповідним посвідченням і відповідно до вимог п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Боголюба А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2019 року в частині стягнення із ОСОБА_1 в дохід держави судового збору у розмірі 384грн.20коп. скасувати.

В іншій частині постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко