КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/2165/2019 Постанова винесена суддею Кабанячим Ю.В.
Категорія: ст. 471 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2019 року щодо -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої помічником офіціанта компанії «Принцисс Крузис», паспорт НОМЕР_1 , виданий 31.10.2017, орган, що видав 3530,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 05.04.2019 року, громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 31.10.2017, орган, що видав 3530, визнано винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., що підлягає сплаті на користь держави України.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил № 0079/12500/19, від 21.02.2019, а саме: долари США за курсом НБУ станом на 21.02.2019 за 100 Доларів США 2708.7563гривень,в кількістю 2539 дол. США, вартість 68775 грн. 32 коп.; євро за курсом НБУ станом на 21.02.2019 за 100 євро 3072.2714 гривень, в кількістю 5 євро, вартість 153 грн. 61 коп.; гривні, вартість 1856 грн. - повернути громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 31.10.2017, орган, що видав 3530.

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 31.10.2017, орган, що видав 3530, на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнуто з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 31.10.2017, орган, що видав 3530, на користь Київської митниці ДФС понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 41 грн. 59 коп.

Своє рішення суд мотивував тим, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0079/12500/19 від 21 лютого 2019 ОСОБА_1 , обрала вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Суд першої інстанції зазначає, що відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, - з моменту перетину останнім «білої лінії», що позначає закінчення «зеленого» коридору. Як вбачається з протоколу про порушення митних правил України Нікітіна Надія, перетнула «білу лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор».

Після проходження митного контролю, ОСОБА_1 було задано питання щодо наявності готівкових коштів, на що вона відповіла, що має приблизно 13880 доларів США, 5 євро та 1856 грн., та згодом пред`явила зазначену готівку, яка переміщувалась без ознак приховування., та зазначила, що всі кошти належать їй особисто.

Оскільки ОСОБА_1 обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 9999 євро, то з виявленої суми їй було пропущено 11341 доларів США, і за протоколом про порушення митних правил вилучено 2539 доларів США, 5 євро та 1856 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, під час проходження митного контролю, порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, та своїми діями скоїла правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Суд вказує на те, що вина правопорушника, окрім особистого її визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: даними протоколу про порушення митних правил № 0079/12500/19 від 21 лютого 2019 року, письмовими поясненнями правопорушниці, копією документів гр. ОСОБА_1 , копії заповненої декларації в Австралії, копії документів про працевлаштування, описом предметів, переліком валюти, затриманої за протоколом про ПМП № 0079/12500/19 від 21 лютого 2019 року, даними доповідної записки головного державного інспектора першого відділу оперативного реагування УПМП та MB Київської митниці ДФС Дейнеко О. від 22.02.2019 року, розрахунком про витрати митного органу, та встановлена судом.

При цьому суд першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, врахував обставини вчиненого, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують стягнення, та дійшов висновку про накладення основного стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а вилучену згідно протоколу про порушення митних правил валюту, постановив повернути ОСОБА_1

Не накладаючи на ОСОБА_1 додаткового покарання, суд вказав, що підстав для застосування додаткового стягнення - конфіскації валюти немає, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. Вилучена валюта працівниками митниці є для громадянки України ОСОБА_1 , дуже значною сумою, оскільки грошові кошти були нею заощаджені, від заробітної плати. Конфіскація цих коштів, на які розраховувала громадянка України ОСОБА_1 поставить її сім`ю в скрутне матеріальне становище, позбавить її можливості забезпечення прожиття та гідного існування. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне походження валюти.

На переконання суду першої інстанції, застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянки України ОСОБА_1 , на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї «індивідуальний надмірний тягар», а конфіскація вилученої валюти буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника та ніяк не сприятиме вихованню громадянки України та попередженню вчиненню нею нових порушень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Київської митниці ДФС Юрків В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 05.04.2019 Бориспільського міськрайонного суду Київської області скасувати та постановити нову постанову щодо громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою визнати її винною у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскації затриманої по справі валюти в розмірі 2539 доларів США, 5 євро та 1856 грн.

За доводами апелянта, висновок суду про відсутність підстав для застосування по відношенню до громадянки України ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України не оспорюється.

Апелянт зазначає, що для товарів, переміщення яких через митний кордон обмежено законодавством України, є обов`язковим видом стягнення, який застосовується до осіб, які формою проходження митного контролю обрали проходження через «зелений коридор». Чинним законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Представник митниці стверджує, що посилання Бориспільського міськрайонного суду Київської області на Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» як на підставу незастосування конфіскації вилученої валюти є необгрунтованим, оскільки жодних заборон на конфіскацію предметів порушення митних правил ні вказаною конвенцією, ні рішеннями Європейського Суду з прав людини не встановлено. Натомість, у пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон України, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, що відповідає загальним інтересам суспільства.

На апеляційну скаргу, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Синяченко В.П., подані заперечення, в яких адвокат, вказуючи на законність та обґрунтованість судового рішення, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представник Київської митниці ДФС, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву з уточненням апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Нікітіної Надії - адвоката Синяченка В.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та представником митниці в апеляційній скарзі не оспорюється, а відтак, не є підставою для апеляційного розгляду.розгляду справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправильне накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , то слід зазначити, що згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, місцевий суд врахував вищезазначені положення Закону, та прийняв рішення про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1700 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 384, 20 грн. в дохід держави, та витрати у справі в сумі 41 грн. 59 коп., без конфіскації грошових коштів.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які вона надавала ще з моменту оформлення протоколу про порушення митних правил вбачається, що вона перевозила з собою суму 13 880 доларів США, 5 Євро та 1856 гривень, які є її заробітною платою згідно контракту. Оскільки всі грошові кошти вона задекларувала в аеропорту, при відльоті із Австралії, а тому вважала, що та декларація є підставою для ввезення валюти в України. Відтак, з врахуванням того, що правопорушення вчинено з необережності, за відсутності в матеріалах справи відомостей, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, суд першої інстанції дійшов висновку, що конфіскація вилученої валюти буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника, та жодним чином не сприятиме вихованню громадянина, та попередження вчинення ним нових порушень, та не застосував додаткове покарання, яке передбачене санкцією ст. 471 МК України.

З таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції.

З апеляційної скарги представника Київської митниці ДФС, вказував про те, що висновок суду з приводу того, що конфіскація грошових коштів з ОСОБА_1 буде для неї «індивідуальним надмірним тягарем» є безпідставним.

З приводу таких доводів апеляційної скарги слід вказати, що висновок про звільнення особи від адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, навчання), і цей предмет має законне походження, оскільки інше наявними у справі доказами не підтверджено, як і не надано доказів на підтвердження вказаних обставин і представником митниці, та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

З наявних у матеріалах справи даних та досліджених під час апеляційного розгляду доказів вбачається, що кошти, які ввозила на територію України громадянин України ОСОБА_1 , є її заробітною платою, адже, ОСОБА_1 працювала помічником офіціанта в ТОВ "Princess cruise lines" в період з 14.08.2018 по 20.02.2019 року, що підтверджується трудовим договором, укладеного між ТОВ "Princess cruise lines" в особі директора ОСОБА_10 та громадянкою України ОСОБА_1 від 26.07.2018 р. За цей період отримувала заробітну плату, що підтверджується платіжними відомостями, які видавалися кожного робочого місяця. Більше того, ОСОБА_1 надала суду декларацію, яка була нею заповнена при перетині державного кордону Австралії з якої слідує, що вона задекларувала 1700 AUD, 13000 USD та 1900 UAH. Таким чином, суд вірно врахував ту обставину, що Нікітіна підтвердила легальне походження валюти та її розмір.

Відповідно до п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї".

Як зазначала ОСОБА_1 , сума валюти для не є дуже значною, і конфіскація цих коштів поставить її сім`ю в скрутне матеріальне становище, адже, ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_12 , яку виховує самостійно.

Шкода, яку ОСОБА_1 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона ввезла гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території України. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду справи, враховуючи особу винної, природу походження та мету використання грошових коштів ( заробітна плата), майновий стан правопорушника, зокрема те, що вона сама виховує малолітню дитину та має на утриманні матір-пенсіонерку, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що застосування конфіскації предметів порушення митних правил в даному випадку є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар», та буде порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано щодо ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу без застосування додаткового стягнення у виді конфіскації.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2019 року, якою громадянку України ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 31.10.2017, орган, що видав 3530, визнано винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., що підлягає сплаті на користь держави України, а вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0079/12500/19 від 21.02.2019 р., а саме: долари США, згідно курсу НБУ на 21.02.2019 року за 100 доларів США 2708.7563 гривень, кількістю - 2539, вартістю 68 775 грн. 32 коп. - повернуто громадянці України ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В.- залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал