ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/17/19Суддя у першій інстанції - Рябуха Ю. В.
Справа: №694/1682/18 Категорія: ст.124 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 512 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 23.10.2018 року о 09 год. 50 хв. в м. Звенигородка керував автомобілем «ВАЗ-21213», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дениса Давидова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. В.Чорновола, не надав переваги в русі автомобілю «Мерседес-Бенц МВ 100D», держаний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобіль «Мерседес-Бенц» перевернувся на лівий бік. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 03.07.2019 року та закриття провадження у справі відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказує, що обставини події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам, його поясненням та поясненням свідків. Зазначає, що працівники поліції, упереджено віднеслися до нього, склавши протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, при цьому проігнорували факти цілого ряду порушень ПДР України іншим учасником ДТП ОСОБА_2 .

Також, зазначає апелянт, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце зіткнення, відстань від місця зіткнення до автомобіля, також працівниками поліції не проводилося обстеження на фізичний та емоційний стан водіїв. Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 256 КУпАП, працівники поліції, складаючи протоколи, не роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вказує, що в оскаржуваній постанові суд зазначив, що вина скаржника у вчинені правопорушення доведена зібраними по справі доказами. Однак, докази, що містяться у матеріалах справи свідчать про відсутність такої вини.

Крім того, оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи зібраним поясненням свідків, які були на місці події, поясненням апелянта, а ґрунтується лише на протоколі, складеному з істотними порушеннями законодавства. Вказане, на думку апелянта, свідчить про недотримання судом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушен¬ня має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Крім того, вказує апелянт, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Заслухавши міркування апелянта, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні вказаного правопорушення. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Згідно ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно вимог п. 1.4 ПДР України кожен учасник дорожнього має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.

Згідно п.2.3 б ПДР України - забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 16.1 ПДР передбачено, що у разі вимкнення світлофора або його робот-режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №386040 (а.с.1);

- даними схеми місця ДТП від 23.10.2018 року(а.с.2);

- фото-даними з місця ДТП;

- даними письмового пояснення ОСОБА_1 (а.с.9);

- даними письмового пояснення ОСОБА_2 (а.с.10);

- висновком експерта № 973/19-23 від 17.04.2019 року (а.с.67-70).

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що зазначена постанова ухвалена місцевим судом при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення, суперечать нормам чинного законодавства, його поясненням та поясненням свідків, а тому постанова суду першої інстанції від 03.07.2019 року підлягає до скасування з ухваленням нової постанови, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також суд першої інстанції цілком обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 положення ст. 38 КУпАП щодо строку накладення стягнення.

Враховуючи викладене вважаю, що немає підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції відносно ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.245, 251, 252, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 03 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко