Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду за участю ОСОБА_1 - особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника Біліченка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Біліченка В.В. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця сел. Ясне Докучаєвської міськради Донецької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2018 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 30 серпня 2018 року о 2 годині 40 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-21124 д/н НОМЕР_3 на вул. Васильківській, 34 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Біліченко В.В. зазначає про незаконність постанови судді, оскільки матеріали справи не містять даних про належне встановлення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Як зазначено в протоколі, особа встановлена за базою "АРМОР", однак в справі є запис нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому зафіксовано особу порушника, який не є ОСОБА_1 Таким чином всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, особа порушника була встановлена не за посвідченням водія або іншим _________________________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1259/2019 Постанова винесена суддею Дідиком М.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

документом, внаслідок чого до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка правопорушення не скоювала. Автомобіль "ВАЗ-21124" д/н НОМЕР_3 ОСОБА_1 не належить, заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, як то тимчасове затримання транспортного засобу застосовано не було, а пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є неналежними доказами.

З огляду на викладене просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, пропуск якого обґрунтовує тим, що 31.12.2018 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_1 був затриманий в аеропорту "Жуляни" за куріння у громадському місці, щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, і тоді ж під час перевірки даних про особу з'ясувалося, що на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП. Після цього ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва, отримав копію постанови і самостійно подав апеляційну скаргу, яку постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2019 року було повернуто як таку, що подана з пропуском строку апеляційного оскарження і за відсутності клопотання про його поновлення. Оскільки його підзахисний не має юридичної освіти, необізнаний у правових аспектах подання апеляційної скарги і договір із захисником уклав 30.01.2019 року, вважає, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Вислухавши пояснення захисника Біліченка В.В. і ОСОБА_1, які підтримали клопотання про поновлення строку оскарження постанови і апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1, який про місце і час її розгляду сповіщений не був, оскільки судові повістки направлялися за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, за якою він не проживає. Справа не містить даних про дату отримання порушником копії постанови, а тому не довіряти доводам захисника про те, що про її існування ОСОБА_1 дізнався 31.12.2108 року, немає підстав. Вперше ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 10.01.2019 року, яка постановою Київського апеляційного суду від 21.01.2019 року йому повернута, оскільки була подана після закінчення встановленого законом строку і клопотання про його поновлення не заявлялося. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не має юридичної освіти, без невиправданої затримки скористався юридичною допомогою адвоката, який подав апеляційну скаргу 04.02.2019 року, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків, суддя не звернув увагу на відсутність у справі даних, які б давали підстави вважати, що особа порушника була встановлена належним чином.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 30 серпня 2018 року о 2 годині 40 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-21124 д/нНОМЕР_3 на вул. Васильківській, 34 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1). Також, як вказано у протоколі, особу встановлено за базою "АРМОР".

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вбачається, що 30 серпня 2018 року о 2 годині 50 хвилин ОСОБА_1, який керував автомобілем ВАЗ-21124 д/н НОМЕР_3 з ознаками сп'яніння, відмовився від проходження тесту на стан алкогольного (наркотичного) сп'яніння та від підпису матеріалів (а.с.2).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення категорично заперечив і пояснив, що автомобілем ВАЗ-21124 д/нНОМЕР_3 ніколи не керував і протокол щодо нього не складався.

Записом нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського зафіксовано, як особа, яка представилася ОСОБА_1, відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, і за зовнішніми ознаками вказана особа вочевидь не є ОСОБА_1 (а.с.5).

Крім того, з долученої копії відповіді ОСОБА_1 за підписом заступника начальника Управління патрульної поліції у місті Києві вбачається, що в ході перевірки звернення щодо дій окремих працівників поліції під час складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що мали місце 30.08.2018 року, встановлено, що, крім протоколу, було складено і постанову в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Підписи в протоколі та постанові не співпадають з підписами ОСОБА_1 у паспорті останнього. Відповідно до пояснень патрульних поліцейських під час перевірки водія по базі "АРМОР" для встановлення особи база працювала з перебоями та не було з'єднання з сервером. Після неодноразових спроб встановити зв'язок з базою поліцейськими було прийнято рішення зв'язатися по мобільному зв'язку з черговою частиною Голосіївського УП ГУНП у м. Киві для перевірки даних про особу. Чергова частина підтвердила, що інформація збігається з встановлюваною особою, оскільки водій чітко та впевнено вказав прізвище, ім'я, по батькові, повну дату та місце народження, місце проживання і чи притягувався до адміністративної відповідальності, тому патрульні розглянули справу про адміністративне правопорушення та склали протокол. Переглядом відео з відеореєстратора патрульних поліцейських екіпажу № 0101 камери № 0000076 встановлено, що зафіксовано факт складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо водія автомобіля ВАЗ-21124 д/н НОМЕР_3, який представляється ОСОБА_1 і за зовнішніми ознаками на ОСОБА_1 не схожий. Матеріали перевірки були направлені до відділу адміністративної практики УПП у м. Киві ДПП для взяття до уваги та прийняття рішення в межах компетенції, а саме, анулювання постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с.48-49).

Оцінюючи дані в протоколі, відеозаписі та вказаному листі, слід зазначити, що встановлення особи порушника за базою даних "АРМОР" (Автоматизоване Робоче Місце Оперативного Робітника) - інтегрованою інформаційно-пошуковою системою МВС України, нічим не підтверджено, адже матеріали справи не містять відповідного витягу.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак працівниками патрульної поліції будь-якого із заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення за наявності для цього беззаперечних підстав застосовано не було.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи в апеляційній скарзі захисника знайшли своє підтвердження.

Оскільки постанова судді місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права і під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що адміністративне правопорушення було вчинено не ОСОБА_1, а іншою особою, яка встановлена не була, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Біліченку В.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника Біліченка ВіктораВасильовича задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М.Тютюн