ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2524/19 Номер провадження 33/814/537/19Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю представника потерпілого - директора ПП «Аналіт-експрес» Дмитренка Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого - директора ПП «Аналіт-експрес» Дмитренка Т.О. на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Павлівка Машівського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 08 березня 2019 року близько 22 год. 30 хв. керуючи автомобілем DAF, днз НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL, днз НОМЕР_2 , на 440 км + 220 м автодороги М-03, в порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, вчинив наїзд на бар`єрне огородження, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі представник потерпілого - директор ПП «Аналіт-експрес» Дмитренко Т.О. просить скасувати постанову судді та ухвалити нове рішенням, яким накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому вважає, що дії ОСОБА_1 під час правопорушення були умисними. Зазначає, що після ДТП порушник не виходить на робоче місце та не відповідає на телефонні дзвінки.

Стверджує, що накладене стягнення є досить м`яким і не вплине позитивно на виховання ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника потерпілого на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.

Доводи представника потерпілого про вчинення ОСОБА_1 правопорушення умисно є непереконливими.

Відповідно до ст.10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається складністю об`єктивної сторони, яка характеризується діянням, наслідками та причинним зв`язком між ними. У зв`язку з цим психічне ставлення особи слід визначати як до факту порушення правил, так і до наслідків цього порушення. Порушення правил дорожнього руху може бути вчинене з прямим умислом або внаслідок самовпевненості чи недбалості. До наслідків порушення може бути тільки необережність.

Згідно з приписами ст.11 цього Кодексу адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , керуючи автомобілем він втратив над ним контроль, внаслідок чого наїхав на бар`єрне огородження.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 в даному випадку діяв умисно. Не наведені такі докази і в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні місцевого суду порушник критично оцінив свою протиправну поведінку, визнав вину та виразив готовність нести адміністративну відповідальність.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не виходить на робоче місце та не відповідає на телефонні дзвінки не можуть в даному випадку бути підставою для позбавлення його права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність даних про повторне чи систематичне порушення ОСОБА_1 порядку користування правом керування транспортними засобами, вважаю, що накладене стягнення у виді штрафу здатне досягти мети виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Судове рішення належним чином вмотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого - директора ПП «Аналіт-експрес» ОСОБА_2 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.