Справа № 339/108/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2019 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,
На розгляд суду поступив зазначений адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.4 ст.121 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2019 року серія ДПР18 №052813 встановлено, що 02 квітня 2019 року о 10 год. 25 хв. в с. Гошів на автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці керував автомобілем марки ЗАЗ 110206 реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування, а саме затоновані задні габаритні вогні, стоп, повороти,тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.
Згідно допостанови Болехівського міського суду від 23.04.2019 адміністративний матеріал про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, повертався для належного оформлення до Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області
Даний адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 23.05.2019 разом з роздруківкою Армор (фотокопія) та фотографією транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 ,направлений на повторний розгляд до Болехівського міського суду.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10)
Дослідивши даний адміністративний матеріал на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.
Зазначені недоліки, які були вказані в постанові від 23.04.2019 працівниками Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області не усунуті.
З наданої фотографії транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1 не можливо встановити, чи відповідають освітлювальні прилади нормативним вимогам (а.с.7).
Висновку спеціаліста, щодо невідповідності освітлювальних приладів транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 технічним вимогам, працівниками поліції суду не надано.
У направленому на розгляд суду протоколі про адміністративне правлпорушення серії ДПР18 №052813 від 02.04.2019 року не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 та не вказано в чому полягає суть порушення, а саме чи вчиняв повторне протягом року будь-яке з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті та не вказано який пункт Правил дорожнього руху порушено.
Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 278 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частинами першою-третьої цієї статті.
Зазначена норма є бланкетною, тобто вимагає посилання на конкретні нормативно-правові акти, якими встановлено певні правила експлуатації, переобладнання тощо, а також визначені стандарти, норми і правила.
Окрім того, пунктом 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року передбачено, що у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Наявний у матеріалах справи витяг з адмінпрактики (а.с.2), не підписаний уповноваженою особою, а тому не може визнаватися довідкою, передбаченої пунктом 5 Розділу VII вищевказаної Інструкції та доказом вчинення особою повторного адміністративного правопорушення.
Отже, в матеріалах справи відсутні відомості про повторність вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП, хоча обов`язок по збиранню доказів, відповідно до ст.251,254 КУпАП, покладено на особу, яка уповноважена складати протокол.
За змістом статті 31 Закону "Про національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Згідно п.2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року передбачено застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення; охорони громадської безпеки та власності; забезпечення безпеки осіб; забезпечення публічної безпеки і порядку.
Однак відеофіксації вказаного правопорушення до протоколу не додано, як і не додано будь-яких доказів, зібраних у вище зазначеному порядку .
При цьому, суд звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, висвітлену у рішенні по справі "Карелін проти Росії" від 20 вересня 2016 року відповідно до якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Окрім того, при вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги його пояснення у протоколі, де він заперечував щодо порушення ним Правил дорожнього руху, посилаючись на відсутність належних доказів на підтвердження винуватості, вказуючи не згідний, освітлення видно та ч. 4 ст. 121 КУпАП, унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності, як водія транспортного засобу. Жодних доказів в спростування зазначених обставин, працівниками поліції до суду не надано.
Всі зазначені вище порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 та унеможливлюють притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.
В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку складання протоколу має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Згідно з ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. ст.7 Закону України Про судовий збір, стягненню не підлягає.
Керуючись ч. 4 ст. 121, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 252, 280, 283,284 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя М.М. Поляниця