Справа 682/486/19
Провадження № 3/682/204/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року суддя Славутського міськрайонного суду Хмельницької області Маршал І.М., розглянувши в приміщенні Славутського міськрайонного суду матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , який одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, має статус учасника бойових дій , -

в с т а н о в и в :

За даними протоколу про адміністративне правопорушення № 19 від 18.02.2019 року командиру військової частини НОМЕР_1 (с. Цвітоха) ставиться у вину недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, яке виражене у ненаданні ним відпустки лейтенанту ОСОБА_2 за сімейними обставинами для реєстрації шлюбу 19.12.2018 року, ненаданні відпустки за хворобою терміном 30 діб, після прибуття її з лікування за рекомендацією ВЛК ВМКЦ ЦР м. Вінниця та ненаданні їй дозволу на виїзд за межі Славутського ганізону в смт. Томашпіль Вінницької області з 19.12.2018 року терміном на 6 діб з метою перебування під час реабілітаційного періоду під наглядом лікаря, який проводив операцію. ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у недбалому ставленні до військової служби в умовах особливого періоду заперечив та вказав, що в зв`язку з частковим введенням на території України на прикінці 2018 року військового стану військова частина НОМЕР_1 відповідно до його наказу, як командира частини № 648 від 26.11.2018 року була приведена у повну бойову готовність. Лейтенант ОСОБА_2 звернулася до нього з рапортом про надання їй відпустки за сімейними обставинами для реєстрації шлюбу, призначеній в Вінницькому міському відділі ДРАЦС 19.12.2018 року. Однак, ОСОБА_1 11.12.2018 року на особистому прийомі повідомив лейтенанту ОСОБА_2 про неможливість надання їй та той час такої відпустки, з від`їздом її для реєстрації шлюбу до м. Вінниці в зв`язку з тим, що остання є офіцером військової частини НОМЕР_1 , яка на той час була приведена у повну бойову готовність. ОСОБА_1 запропонував лейтенанту ОСОБА_2 вирішити питання про реєстрацію шлюбу на місці, тобто у м. Славута, м. Шепетівка або в с. Цвітоха, де безпосередньо дислокується військова частина, що гарантувало б перебування офіцера частини ОСОБА_2 поблизу місця дислокації військової частини під час ймовірного її приведення у повну бойову готовність. ОСОБА_1 також вказав, що на підставі рапорту ОСОБА_2 він звільнив її від виконання службових обов`язків терміном на 6 діб після повернення її з лікування в нейрохірургічному відділенні клініки нейрохірургії та неврології Військово-медичного Клінічного Центру Центрального Регіону України, оскільки відповідно до виписного епікрізу № 14042 їй було рекомендовано обмеження військових навантажень, згинальних та розгинальних, ротаційних рухів в хребті, приймання ліків та системний нагляд лікаря частини, що виключало також необхідність у ненаданні їй дозволу на виїзд за межі Славутського ганізону в смт. Томашпіль Вінницької області з 19.12.2018 року терміном на 6 діб з метою перебування під час реабілітаційного періоду під наглядом лікаря, який проводив їй операцію.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Недбалістю є невиконання або неналежне виконання посадовою особою своїх службових обовязків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі. Неналежне виконання службових обовязків - це такі дії службової особи в межах службових обовязків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби. Відповідальність може наступати лише у випадку, якщо дії, неналежне виконання яких ставиться у вину особі, є обовязком посадової особи.

Згідно ч. 9 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відпустка за сімейними обставинами без збереження грошового забезпечення надається військовослужбовцю у таких випадках: 1) укладення ним шлюбу - тривалістю до 10 календарних днів.
Згідно ч 19. ст. 10-1 Закону надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті ( в особливий період) , інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.
Аналізуючи вказані норми суд приходить до висновку, що право приймати рішення про надання чи не надання відпусток для військовослужбовців військової частини належить командиру частини, однак законом встановлена заборона на надання в особливий період певних категорій відпусток.
Зауважуючи на вибірковість позиції командира військової частини при наданні відпусток за сімейними обставинами іншим військовослужбовцям, то слід звернути увагу на те, що такі відпустки за сімейними обставинами за рапортами надавалися солдатам строкової служби у звязку із похованням рідних.
Військовослужбовець ОСОБА_2 є офіцером ЗС України, та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 26.11.2018 року № 648 про приведення військової частини у бойову готовність «ПОВНА» було прийнято рішення про повернення особового складу в/ч, який знаходиться поза межами частини ( у відрядженнях, відпустках) у пункт постійної дислокації.
Згідно довідки від 11.03.2019 року в/ч НОМЕР_1 26.11.2018 року на адресу вказаної в/ч надійшло розпорядження про проведення у в/ч НОМЕР_1 заходів у звязку з введенням в окремих областях держави воєнного стану, де однією з вимог було повернути особовий склад з відпусток.
У тексті протоколу про адміністративне правопорушення від 18.02.2019 року ЛВХ №19 вказано, що 10.12.2018 року лейтенантом ОСОБА_2 наданий рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 про надання їй відпустки за сімейними обставинами ( у звязку з одруженням), однак полковник ОСОБА_1 дозволу не надав, мотивуючи це приведенням в/ч НОМЕР_1 у вищий ступінь бойової готовності.
У листі від 11.12.2018 року за вих № 4914 за підписом командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 адресованому ОСОБА_2 зазначено , що 11 грудня 2018 року під час особистого прийому у командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 зверталася із питанням надання відпустки за сімейними обставинами та направлення на консультацію до лікаря-спеціаліста у в/ч НОМЕР_2 м. Старокостянтинів, першочергово було розглянуто питання направлення на консультацію до лікаря та надано напрвлення на стаціонарне лікування, а також розяснено, що питання про надання відпустки за сімейними обставинами буде розглянуто по завершенню лікування.
А отже, ОСОБА_1 як командиром в/ч НОМЕР_1 було прийняте обгрунтоване рішення про першочергове вирішення питання оздоровлення офіцера ОСОБА_2 , та за таких обставин у його діях в цій частині відсутній склад адміністративного правопорушення недбалого ставлення до військової служби.
Згідно тексту протоколу про адміністративне правопорушення від 18.02.2019 року ЛВХ №19, після огляду лікаря в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 рекомендовано направити на консультацію до невропатолога та нейрохірурга ВМКЦ Центрального регіону м. Вінниця, де за результатами медичного огляду ОСОБА_2 рекомендовано хірургічне втручання з госпіталізацією 12.12.2018 року.
Виписний епікриз №14042 свідчить, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні клініки нейрохірургії та неврології ВМКЦ Центрального регіону України м. Вінниця з 12.12.2018 по 18.12.2018, проведене лікування:операція: черезшкірний пункційний радікулоліз ( 17.12.2018) . За рішенням ВЛК №1007 від 18.12.2018 рекомендовано надання відпустки за станом здоровя на 30 календарних днів. Таку ж рекомендацію містила довідка військово-лікарської комісії від 18.12.2018 року.
Згідно рапорту т.в.о. начальника медичної служби Вигівського А.Р. від 19.12.2018 року для командира в/ч НОМЕР_1 вказано, що ОСОБА_2 у звязку з прийнятим рішенням ВЛК потребує звільнення від виконання службових обовязків терміном на 6 діб з 19.12.2018.
19.12.2018 ОСОБА_2 звернулася до начальника відділення технічного контролю в/ч НОМЕР_1 із рапортом про отримання дозволу на виїзд за межі Славутського гарнізону в смт. Томашпіль Вінницької області з 19.12.2018 терміном на 6 діб з метою перебування під час реабілітаційного періоду під наглядом лікаря, який проводив операцію.
Згідно ч. 11 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання.
Однак, ненадання командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 відпустки у звязку з хворобою ОСОБА_2 не належить до ознак складу адміністративного правопорушення недбале ставлення до військової служби, а містить ознаки складу іншого правопорушенння, яке у вину ОСОБА_1 за протоколом ЛВХ № 19 від 18.02.2019 року не ставиться.
Також згідно тексту вказаного протоколу від 18.02.2019 року ОСОБА_1 ставиться у вину та обставина, що він неправомірно заборонив лейтенанту ОСОБА_2 покидати межі Славутського гарнізону. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки на те, яку норму закону при цьому порушив командир в/ч та якою нормою закону передбачено його обовязок надати такий дозвіл.

За таких обставин, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

На підставі наведеного, справа підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, керуючись ч. 2 ст. 172-15, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Маршал І. М.