КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/958/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Смик С.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 13 травня 2019 року апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року постановою судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою 11 жовтня 2018 року, о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 по площі Героїв Великої Вітчизняної Війни в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду від 02.01.2019, провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції поверхнево і однобічно розглянуто справу, не надано належної оцінки наявним доказам та прийнято рішення з порушенням вимог діючого законодавства.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам закону, оскільки має численні виправлення та суперечності. Порушення стосуються вказаних у ньому прізвищ свідків, які потім взяті в дужки, й дописані інші прізвища, а зазначена адреса їх проживання не зрозуміло кому належить. Вказана адреса місця проживання свідка ОСОБА_2 містить ніким не посвідчені виправлення в нумерації квартир, крім того АДРЕСА_5 будинки з НОМЕР_3 по НОМЕР_4 є приватними будинками, а не багатоповерховими. Всі ці дані свідчать про ймовірну фальсифікацію даних протоколу, який не може вважатись допустимим доказом у даній справі. Аналогічна ситуація і з адресою місця проживання іншого свідка - ОСОБА_3 , оскільки згідно даних сервісу Гугл-мапи по вул . Північна, в м . Києві ймовірно не існує квартири з номером НОМЕР_5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає й про допущене порушення з боку співробітників поліції вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі - Інструкція.

Так, апелянт зазначає, що співробітники поліції ввели його в оману, роз`яснивши право пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння самостійно, що він і зробив, чим підтвердив ту обставину, що умислу відмовлятись проходити медичний огляд на стан сп`яніння не мав.

Пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних засобів поліцейські йому не пропонували.

Матеріали справи не містять направлення його працівниками поліції у медичний заклад для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що також підтверджує його доводи про допущені порушення саме працівниками поліції, а не ним.

На думку апелянта, сама по собі усна пропозиція поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, без заповнення працівниками поліції відповідних документів для такого направлення, є порушенням встановленого порядку, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Вказані порушення, які були допущені співробітниками поліції, та в подальшому залишились без відповідної правової оцінки суду першої інстанції, стали наслідком необґрунтованого притягнення апелянта до відповідальності.

Крім того, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 позбавивши його можливості захищати себе та подавати докази невинуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ., заслухавши його пояснення та пояснення захисника Володарського В.Л., в яких останні просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відеозапису з боді-камери. Крім того, зі змісту апеляційної скарги самого апелянта вбачається, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не заперечується.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цих правил, а також бути взаємоввічливими.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 343562 відносно ОСОБА_1 вбачається, що 11 жовтня 2018 року, о 18 год. 20 хв., в м. Києві, по вул. площі Героїв Великої Вітчизняної Війни він керував автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння. В порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків / а.с. 1/.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які були запрошені працівниками поліції та засвідчили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння /а.с. 3/.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП вважаю безпідставними, так як з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому доводи апелянта про неправильно зазначену в протоколі адресу проживання свідків вважаю необґрунтованою, оскільки апеляційним судом вживались заходи для їх виклику в судове засідання шляхом направлення відповідний судових повісток. Свідок ОСОБА_2 за вказаною в протоколі адресою по АДРЕСА_5 отримав поштове відправлення суду, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив /а.с. 40/. Поштове відправлення для свідка ОСОБА_3 відправлене апеляційним судом за адресою: АДРЕСА_6 повернулось на адресу суду в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання у відповідному поштовому відділенні /а.с. 43/, а не у зв`язку з тим, що останній за зазначеною адресою не проживає. Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення неправильної адреси місця проживання свідків є безпідставними.

Посилання апелянта на відсутність в справі письмового направлення його для проходження медичного огляду на стан сп`яніння не спростовують події та складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , оскільки відеозаписом підтверджується, що останній на вимогу поліцейського відмовився пройти такий огляд у лікаря-нарколога.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан, в тому числі, наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Тому наявна в матеріалах справи про адміністративне правопорушення копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 15.10.2018, проведеного відносно ОСОБА_1 , без присутності поліцейського, не може бути підставою для скасування постанови Печерського районного суду м. Києва від 02.01.2019.

Відповідно до п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З огляду на те, що у ОСОБА_1 співробітниками поліції було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, доводи його апеляційної скарги в частині порушення порядку ст. 266 КУпАП, а саме відсутність пропозиції пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, є безпідставними.

Посилання апелянта на ту обставину, що судом першої інстанції розглянуто справу у його відсутність, на думку апеляційного суду, не можуть бути безумовною підставою для визнання судового рішення незаконним з подальшим його скасуванням.

Апеляційним судом поновлено право ОСОБА_1 бути присутнім в судовому засіданні та надати пояснення щодо обставин правопорушення.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук