Провадження № 3/234/2680/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Кравченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Малушка С.В.,

за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Моцика С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого газівником у Краматорській філії ПрАТ «Балцем», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснені право на відвід, права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.06.2019 року серії БД №229748, 28 червня 2019 року о 20 годин 35 хвилин у м.Краматорську на перехресті вул.Українська та вул.Сєрова, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутер HONDA без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та суду пояснив, що він не їхав на скутері, а котив його по дорозі, оскільки скутер був у неробочому стані та 23.06.2019 року він возив його до знайомого ОСОБА_2 , щоб відремонтувати. Оскільки сума, яку знайомий запросив за ремонт скутера складала 3500 грн., а в нього грошей не було, 28.06.2019 року він забрав скутер та котив на візку додому. На вулиці біля нього зупинилась патрульна машина та працівники поліції спитали, не вкрав лі він цей скутер. Він відповів, що скутер його. Тоді працівники поліції спитали документи на скутер, однак у нього документів не було, тому працівники поліції сказали, щоб він котив скутер туди, звідкіля прийшов. По дорозі він відійшов у сторону, а коли повернувся, поліцейські увімкнули відеофіксацію та почали складати протокол. Коли привели свідків, то запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак сказали йому, щоб він відмовився, оскільки йому нічого за це не буде.

Допитаний у якості свідка поліцейський роти 1 БПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що чоловік був зупинений за порушення правил дорожнього руху, за яке точно, він не пам`ятає. В ході розмови з чоловіком, виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Чоловік відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Протокол був складений не на перехресті вулиць Сєрова та Українська, оскільки чоловік поїхав далі та намагався заховатися у кущах. Протокол складено через проміжок часу, оскільки встановлювали особу водія, так як водій не мав при собі документів.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що його знайомий, ОСОБА_1 у розмові сказав йому, що у нього поламався скутер. Він сказав, щоб ОСОБА_1 привіз скутер до нього, він подивиться. Після огляду скутера, він побачив, що у скутера заклинило двигун та необхідно міняти запчастини та повідомив ОСОБА_1 , вартість ремонту буде складати приблизно 3500 грн. Після цього ОСОБА_1 прийшов до нього та забрав скутер. Він поклав скутер на візок та покотив додому. На скутері ОСОБА_1 їхати не міг, оскільки скутер був у неробочому стані.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків, проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що первинні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, підлягають ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд вважає, що не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.

У судовому засіданні встановлено, що 28.06.2019 року поліцейським роти №1 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП сержантом поліції Гарцевим О.С. у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 виявлено наявність явних ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови) та він відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 та проходження огляду у медичному закладі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак повідомив, що він не керував транспортним засобом, оскільки скутер перебував у неробочому стані.

Беручи до уваги диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП можна констатувати, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка управляє транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою частиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп`яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування ним транспортним засобом, посилаючись на те, що транспортний засіб скутер був у неробочому стані, тому він котив його на візку. Вказаний факт підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 .

В судовому засіданні були досліджені відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського, які надані до матеріалів справи. З відеозаписів вбачається, що скутер перебуває у статичному стані, даних про те, що ОСОБА_1 керував зазначеним скутером, відеозаписи не містять.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначені у протоколі та надали письмові пояснення, підтверджують лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому пояснення свідків не містять ознак алкогольного сп`яніння, які були зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення та даних, що ОСОБА_1 керував зазначеним у протоколі транспортним засобом.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були свідками керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Показання поліцейський роти 1 БПП в м.Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП Гарцева О.С. у судовому засіданні щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами (відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), тому суд не бере їх до уваги як належний та допустимий доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_1 28.06.2019 року о 20-35 годин у м.Краматорську на перехресті вул.Українська та вул.Сєрова керував транспортним засобом, суду не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що стверджувати про те, що ОСОБА_1 у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, керував транспортним засобом - скутером HONDA б/н неможливо.

При цьому суд зазначає, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються належними та допустимими доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч.7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко