БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/726/19
Провадження № 3/497/277/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

за участю: прокурора військової прокуратури Немцева Є.Г.,

та особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 14.05.2018 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Тараклія, Республика Молдова, зі слів - офіційно не працевлаштований, має вищу освіту, одружений, є малолітня дитина, місце проживання його зареєстроване за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено за паспортом серії НОМЕР_1 , що виданий 27.11.2001 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-6ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

08.05.2019 року заступником начальника МРВ №3 УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції Шереметом О.А. був складений протокол про адміністративне правопорушення №387, згідно якого ОСОБА_1 , після звільнення з посади заступника начальника відділу прикордонної служби "Болград" Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, - що є, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України Про запобігання корупції, суб`єктом декларування, в порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав та опублікував щорічну електронну декларацію суб`єкта декларування, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції після звільнення з посади, а саме, лише 06.11.2018 року, тобто, після встановленого періоду щорічного декларування (що встановлений до 01.04.2018р.), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні корупційного правопорушення визнав частково, пояснивши, що при звільненні він своєчасно подав декларацію про майновий стан, і його попередили, що він має ще подати на початку 2018-го року щорічну таку декларацію, але забув, оскільки він був травмований на службі і наслідки травми досі проявляються. Так, кілька років тому, він, ОСОБА_1 , вижив в авіакатастрофі під час падіння гелікоптера на о.Зміїний під час несення служби, переніс багато операцій, в нього була черепно-мозкова травма, тому в нього проблеми з пам`яттю, що підтверджується медичними довідками і виписками, які він може надати суду, йому пропонували оформити інвалідність, але він відмовився, оскільки бажає працювати через наявність сім`ї, маленької дитини; стверджував, що щиро розкаюється, просить не призначати йому надто суворого стягнення.

Прокурор суду пояснив, що після отриманої травми ОСОБА_1 ще на два строки продовжував дію свого контракту і лише два роки тому, по закінченню контракту, звільнився, тобто, травма не заважала йому успішно працювати, а те. що він забув своєчасно подати декларацію - не пов`язано з травмою, оскільки не підтверджується експертизою, тому він може бути притягненим до відповідальності і для застосування ст.22 КУпАП відсутні підстави незважаючи на відсутність тяжких наслідків і потерпілого внаслідок цього правопорушення, яке не є малозначним з огляду на безумовність виконання вимоги Закону про обов`язкове своєчасне, у встановлені Законом строки декларування осіб, що підлягають декларуванню. Проте, після встановлення факту неподання декларації та після нагадування, ОСОБА_1 його декларація була подана негайно, чим він усунув добровільно наслідки порушення вимог Закону про подання декларації, проте факт порушення декларації у поза встановлений Законом строк зафіксований і нічим не спростовується.

Твердження прокурора про продовження служби за контрактом ще на два строки та несвоєчасне подання декларації ОСОБА_2 Є.Б. не спростовувалися.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку заступника військового прокурора Б-Дністровського гарнізону Південного регіону України, а також пояснення особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , суд встановив наступне.

Відповідно до наказу начальника 17 прикордонного загону (1 категорії) Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 з 01.06.2012 року обіймав посаду заступника начальника відділу прикордонної служби "Болград2 ІІ категорії (тип Б) з логістики, якого відповідно до витягу наказу начальника 17 прикордонного загону (1 категорії) Південного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби України від 07.08.2017 року за 3284-ОС було звільнено у запас Збройних Сил України без права носіння військової форми - з 07.08.2017р. (а.с.26-27).

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що:

- державний орган це орган державної влади, у тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно з законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю;

- правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, і за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

- суб`єкти декларування це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Як встановлено в ході судового засідання судом, ОСОБА_1 був посадовою особою, факт подання ним декларації після звільнення з посади (за період з 01.01 по 07.08.2017 року, дата публікації - 10.08.2017р.), та після звільнення за 2017рік - дата публікації - 06.11.2018 р. о 13:47, - підтверджений як його власними поясненнями суду, так і дослідженими доказами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП - доведена в повному обсязі доказами і поясненнями, що узгоджуються між собою, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 винний у скоєнні правопорушення за кваліфікуючою ознакою - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, враховуючи характер правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності, форму та ступінь її вини, її майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність усвідомлення вчиненого, добровільне усунення наслідків правопорушення та відсутність тяжких наслідків від правопорушення, і, не встановивши обставин, що обтяжують відповідальність, враховуючи всі обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що з метою виховання та попередження скоєння інших правопорушень ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу в нижній межі санкції ст.172-6 ч.1 КУпАП, оскільки інший вид стягнення, що передбачено санкцією цієї статті, не буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини та наслідкам скоєного.

Згідно п.5ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», в разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено ЗУ про бюджет на рік, станом на початок року, і що у 2019 році становить 384,2грив

Керуючись ст.ст.9-11,33,40-1,172-6ч.1,221,268,279,280,283-285,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання ним копії постанови про призначення судом стягнення, а в разі її оскарження не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

В разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про призначення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, або його роботи чи за місцезнаходженням його майна, встановленого законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, що визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, призначений за скоєння адміністративного правопорушення, вноситься до установи банку України (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її законним представником, - до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова