ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/216/19 Головуючий І інстанції
Справа № 644/8584/18 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - ОСОБА_2

за участю секретаря - Ілюхіної К.А.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158210 стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом серії БД № 158210, 23 жовтня 2018 року о 17-35 годині, в м. Харкові, в Індустріальному районі, по вул. Миру, 112, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos 1.5 SE», д.н.з. КАР 731 А, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість. Від проходження огляду в закладі охорони здоровя (КЗОЗ ХОНД) відмовився в закладі охорони здоровя у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 384,20 грн. на користь держави.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суддя односторонньо розглянув справу. Вважає, що ніяких ознак наркотичного спяніння, як це зазначено в постанові судді, в нього не було. Суддя проігнорував долучену до матеріалів довідку з ВІЧ-центру, що послуговало причиною відмови від надання біологічних зразків для проведення відповідних аналізів. Також зазначає, що має матір інваліда, за якою здійснює догляд.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Суддя дійшов висновку про наявність вини в діях ОСОБА_3, який відмовився від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пункту 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі Інструкція 2) передбачає що, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 23 жовтня 2018 року о 17-35 годині, в м. Харкові, в Індустріальному районі, по вул. Миру, 112, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos 1.5 SE», д.н.з. КАР 731 А, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість. Від проходження огляду в закладі охорони здоровя відмовився в приміщенні закладу КЗОЗ ХОНД у присутності двох свідків.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 158210 від 23 жовтня 2018 року.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, крім протоколу про адміністративне правопорушення, також підтверджується:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2158 від 23 жовтня 2018 року складеного лікарем КЗОЗ «ОНД», в якому зазначено, що ОСОБА_3 в кабінеті цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного спяніння від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були залучені працівниками поліції в якості свідків та в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. В присутності свідків ОСОБА_3 були розяснені його права передбачені статтею 63 Конституції України, 268 КУпАП та наслідки відмови від проходження огляду;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано, що водій на протязі тривалого часу відмовляється надавати лікарю свої біологічні зразки у вигляді сечі, на пропозицію лікаря здати кров відмовляється, навмисно затягує проведення огляду на стан наркотичного спяніння. Після чого відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного спяніння;

- даними про відсторонення водія ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку передбаченому частиною 1 статті 266 КУпАП та відповідно до розписки громадянина ОСОБА_6, останній зобовязався доставити автомобіль «Daewoo Lanos 1.5 SE», д.н.з. КАР 731 А, до місця постійної парковки та не передавати право керування зазначеним автомобілем ОСОБА_3 протягом доби.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 таким правом скористався, надав пояснення в протоколі, в яких зазначив, що він керував автомобілем не в наркотичному стані, наркотики не вживає. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158210 від 23 жовтня 2018 року підписав, копію отримав.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158210 від 23 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Апелянт в свої апеляційній скарзі посилається на те, що він перебуває на обліку як ВІЧ хворий та відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16 листопада 2018 року, яка міститься в матеріалах справи, проходить терапію, а тому відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння.

Зазначені доводи апеляційним судом не приймаються, оскільки наявність даних обставин не звільняє особу від обовязку виконання пункту 2.5 ПДР України, а саме, на закону вимогу поліцейського, пройти огляд у встановленому законом порядку на стан спяніння.

Доводи апеляційної скарги щодо догляду ОСОБА_3 за матірю, яка є інвалідом, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини визначені частиною 2 статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення на порушника не враховуються.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2