Єдиний унікальний номер 448/731/19
Провадження № 3/448/267/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., з участю перекладача Синиці І.В. та участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 (SHARIPOV ОСОБА_4 ), розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, уродженця та жителя АДРЕСА_1 Республіки АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за ч.2 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (BOBOMURODOV BEKSAN) 20.05.2019 року близько 03 год. 15 хв. разом з громадянами Республіки ОСОБА_7 ОСОБА_8 ), ОСОБА_9 (MUHAMADIEV ОСОБА_10 ), ОСОБА_11 (SAIDALIEV ОСОБА_12 ) та ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України з Республікою Польща, поза пунктом пропуску, через державний кордон України, в районі 510 прикордонного знаку на ділянці відповідальності Відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону, що на території Мостиського району Львівської області, однак був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з прикордонним нарядом «ДІПС» на відстані 200 метрів від лінії державного кордону України. Такими своїми діями порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р. (із відповідними змінами).

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) в судовому засіданні підтвердив обставини свого затримання представниками прикордонної служби України, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що з метою покращення свого матеріального становища мав намір незаконно перетнути державний кордон, щоб потрапити до Республіки Польща.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у проваджені в справі про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім зізнання, винуватість ОСОБА_15 ( ОСОБА_6 ) у вчиненому правопорушенні підтверджується такими доказами по справі, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №331970 від 20.05.2019р.; протоколом про адміністративне затримання від 20.05.2019р.; рапортом начальника групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС «Шегині» (тип А) ВПС «Шегині» ОСОБА_16 від 20.05.2019р.; іншими документами, доданими до протоколу.

Статтею 16 КУпАП передбачено, що іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_15 ( ОСОБА_6 ) у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, що передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, крім правопорушень, перелічених в ч.2 ст.13 КУпАП, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Так, судом з матеріалів адміністративного протоколу було встановлено, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) вчинив правопорушення в неповнолітньому віці (17 років), вчинене ним правопорушення не відноситься до категорії правопорушень, за які неповнолітні несуть відповідальність на загальних підставах, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, є іноземцем, суд вважає, що до останнього належить застосувати один із заходів впливу, передбаченихст.24-1 КУпАП,- у виді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 384,20 грн. (1921грн.х0.2)

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст.23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Враховуючи, що до неповнолітнього ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) застосовано захід впливу - попередження, яке не є адміністративним стягненням, суд прийшов до висновку, що з останнього не підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 16, 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) захід впливу, передбачений статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак