Справа № 496/1734/19
Провадження № 3/496/945/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , працюючого в Біляївському ВП ГУНП в Одеській області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, 10.03.2019 року о 05:00 годинні в Одеській області, м. Біляївка, по вул. Успенській, 8, громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Mondeo н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору, що в подальшому спричинило перекидання транспортного засобу, в результаті чого автомобілю та електроопорі нанесено механічні пошкодження з матеріальним збитком.

ОСОБА_1 у судовому засіданні були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України.

Свою вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнав, оскільки вважає, що ДТП трапилася із причин незалежних від нього та надав до суду заперечення на протокол в яких зазначив, що 10.03.2019 року, близько 05.00 години, він, керуючи автомобіль марки «Ford Mondeo» н.з. НОМЕР_2 , врахувавши дорожню обстановку, яка склалася, здійснював рух по вул. Успенська в м. Біляївка Одеської області, з боку пров. Жовтневої Революції в напрямку вул. Отамана Головатого. Швидкість руху його автомобіля складала 48 км/год (згідно показника спідометру). В автомобілі було ввімкнене ближнє світло головних фар. Під час руху ОСОБА_1 помітив пішохода, який рухався у попутному з ним напрямку. Пішохід рухався по проїжджій частині вулиці Успенська, на відстані близько 0,5 м від правого краю проїжджої частини дороги, незважаючи на те, що з лівого боку від проїжджої частини вул. Успенська розташований тротуар, облаштований для руху пішоходів. Але пішохід знехтував Правилами Дорожнього руху України. Пішохід рухався прямолінійно і ніяких ознак зміни руху не виказував, тому ОСОБА_1 вибрав безпечний боковий інтервал до пішохода та продовжував рух. Коли відстань до пішохода складала близько 10-15 метрів, то пішохід, несподівано для водія, без будь яких знаків, що могли вказувати на його подальші дії, раптово змінив напрямок руху та почав під кутом перетинати проїжджу частину руху з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , перетинаючи тим самим рух вищевказаного автомобіля. Таким чином пішохід, в порушення вимог п. п. 4.1, 4.14 Правил дорожнього руху України, не виконуючи елементарних правил безпеки руху, створив для ОСОБА_1 аварійну ситуацію. З метою уникнення наїзду на пішохода та завдання шкоди його життю та здоров`ю, водій вжив заходів для зменшення швидкості застосувавши екстрене гальмування та змінив напрямок руху свого автомобіля, повернув рульове кермо в ліву сторону. Здійсненні ОСОБА_1 дії дозволили уникнути наїзду на пішохода, але це призвело до заносу його автомобіля і як наслідок втрати ним керування автомобілем. Вже після цього стався наїзд його автомобіля на дерево та електроопору і як наслідок, перекидання автомобіля. Тим самим ОСОБА_1 зазначає, що діяв у відповідності до Закону «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху України. Тому саме дії пішохода знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Також ОСОБА_1 зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Під час розгляду адміністративних матеріалів співробітниками Біляївського ВП не взяті до уваги діючі норми законодавства України, а саме Закон України «Про дорожній рух» та його складову частину «Правила дорожнього руху», не застосовані норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (в частині ст.122 ч.4 аварійна обстановка), не надана оцінка всіх учасників дорожнього руху, а саме дії пішохода, саме які призвели до наслідків у вигляді дорожньо-транспортної пригоди. Не був встановлений та опитаний свідок водій автомобіля таксі «Е-95», не надано правову оцінку діям пішохода, фабула правопорушення спотворена та не має опису дійсних обставин дорожньо-транспортної пригоди. При огляді матеріалів адміністративного провадження виявлена повна відсутність будь-яких розмірів з описанням виявлених слідів, їх певних характеристик для подальшого проведення ідентифікації. Таким чином невідомо саме які сліди залишені транспортним засобом (слід гальмування, слід юзу, слід бокового заносу), яка його довжина, направленість, характерні особливості. На основі вказаних обставин протокол огляду місця пригоди, додаток до протоколу в вигляді схеми, протокол про адміністративне правопорушення № 368450 від 06.04.2019 року є не дійсними доказами на які суд не може посилатись в якості доказу.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що 10.03.2019 року приблизно о 05:00 годинні він проїжджав в Одеській області, м. Біляївка, по вул. Успенській та бачив пішохода, який рухався по проїжджій частині, на розсуд свідка пішохід був в стані алкогольного сп`яніння так як в нього була порушена координація руху.

Суд, заслухавши пояснення особи, що приймає участь у справі про адміністративне правопорушення, свідка, дослідивши схему місця ДТП та документи додані до адміністративного матеріалу, заперечення на протокол, приходить до наступного висновку.

Керуючись ст. 3 Конституції України - «людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю» та керуючись п. 12.3 Правил дорожнього руху України «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», з метою уникнення наїзду на пішохода та завдання шкоди його життю та здоров`ю ОСОБА_1 вжив всі передбачені законодавством заходи, а саме застосував екстрене гальмування та змінив напрямок руху свого автомобіля, повернув рульове кермо в ліву сторону, що дозволило уникнути наїзду на пішохода, але призвело до заносу автомобіля і втрати ОСОБА_1 керування автомобілем, внаслідок чого стався наїзд автомобіля на дерево та електроопору і як наслідок, перекидання автомобіля.

Пішоходом було порушено п. 4.1, 4.14 Правил дорожнього руху України, пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху. Пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину, переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження, затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху, рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку.

Аварійна обстановка та дії водія в аварійній обстановці Правилами дорожнього руху не регламентуються, тому дії водія направлені на запобігання дорожньо-транспортної пригоди. Пояснення аварійної обстановки надані в ч. 4 ст. 122 КУпАП «Порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян».

Правила дорожнього руху України роз`яснюють поняття небезпеки для руху «зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку». Отже саме небезпека для руху спонукала ОСОБА_1 застосувати екстрене гальмування, а аварійна обстановка здійснити напрямок руху автомобіля, повернувши рульове кермо в протилежний від пішохода бік.

Відповідно до ч. 26 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), згідно якої слідує, що «Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».

Виходячи з вищевказаного пішоходом було створено аварійну обстановку для автомобіля Ford Mondeo н.з. НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення № 368450 від 06.04.2019 року за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки, відповідно до ст. 256 Кодексу про адміністративні правопорушення України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища та адреси свідків, потерпілих. В протоколі не вказано жодного свідка чи потерпілого, на пояснення яких посилаються працівники поліції.

Також у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення не вказані точні координати місця дорожньо-транспортної пригоди, а вказано вулиця Успенська в м. Біляївка, яка має значну протяжність та зазначено, що водій ОСОБА_1 «не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням», але жодних доказів щодо вищевказаних тверджень суду не надано. Матеріалами адміністративного провадження не надано жодних доказів перевищення ОСОБА_1 швидкості руху та яким чином вона вимірялася.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи та свідка, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Буран В.М.

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.