Справа № 154/553/19 Провадження № 33/802/415/19 Головуючий у 1 інстанції:Вітер І. Р.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Хомича Р.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 квітня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 13 лютого 2019 року об 11 год. 00 хв. на вулиці Княгині Ольги, 59, у м. Володимир-Волинському Волинської області, він керував автомобілем, марки «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння обличчя, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Вказує, що при винесенні постанови присутній не був, отримав її копію лише 30 квітня 2019 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду. Посилається на порушення судом першої інстанції його права на захист. Стверджує, відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції зафіксував події, які в часі не співпадають з подіями, описаними у протоколі. Просить скасувати рішення місцевого суду та закрити провадження у справі.

Як вбачається з постанови, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була присутня при винесенні рішення місцевим судом. Матеріали справи містять клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Хомича Р.В. про відкладення судового засідання, призначеного на 17 год. 00 хв. 25 квітня 2019 року (а.с.51). Копію постанови особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, отримала 30 квітня, що підтверджується рекомендованим повідомленням, підписаним власноручно ОСОБА_1 (а.с.57). Апеляційна скарга подана 09 травня 2019 року, що стверджується доданим до неї конвертом з кодовим штрих-кодом «Укрпошти». Таким чином, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, на думку суду апеляційної інстанції, підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Хомича Р.В., які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2019 року серії ОБ № 012569 ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Мерседес Спринтер» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння обличчя, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.4).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Так. протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав власноручно, зазначивши, що «від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки алкоголю не вживав 2 дні». Зауваження до протоколу відсутні (а.с.4).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку також стверджується показаннями інспекторів поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.5), та показаннями останніх у суді першої інстанції, які підтвердили перебіг подій, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

У апеляційних доводах особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, стверджує, що відеозапис камер працівників поліції зафіксував події, які в часі не співпадають з подіями, описаними у протоколі.

Однак, під апеляційного розгляду справи встановлено, що місцевим судом досліджено та оглянуто вказаний відеозапис у судовому засіданні. Події, які на ньому відображені, були повністю підтверджені поліцейськими та свідками.

Тому піддавати сумніву вказаний відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Таким чином, невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні та його посилання на неповноту судового розгляду, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, правильними.

Нових доказів суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, місцевий суд відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 квітня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов