печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3551/19-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., при секретарі Самійлик В.В., за участю прокурора Біловара Р., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 64 24.01.2019 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу приватизації єдиних майнових комплексів Управління продажу об'єктів малої приватизації Департаменту продажів Фонду державного майна України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дії Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 21.08.2017 припинивши виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно без поважних причин, 10.08.2018 подала в установленої частиною першої цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні прокурор ГПУ Біловар Р.подав висновок в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП, в якому звернув увагу, що поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік не встановлено, відтак просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в межах санкції зазначеної статті.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала та щиро розкаялася.

Вислухавши пояснення прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол № 64 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений 24.01.2019 оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України, капітаном поліції Геращенком В.С. відповідає ст. 255 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 21.08.2017 припинивши діяльність пов'язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язана до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року, подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Реєстру.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1, подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення), лише 10.08.2018 о 17 год. 16 хв. (унікальний ідентифікатор декларації - ІНФОРМАЦІЯ_2), а отже не своєчасно.

Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_1 (дата реєстрації в Реєстрі 15.03.2017), остання розпочала дії по заповненню декларації лише 09.08.2018.

Таким чином, у період за 01.01.2018 по 01.04.2018 суб'єкт декларування ОСОБА_1 жодних дій у Реєстрі не вчиняла.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що у день звільнення подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням). Після подання вказаної декларації вважала, що більше не має обов'язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У серпні 2018 року із Національного агентства з питань запобігання корупції отримала листа із повідомленням про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2017 рік. Вказаним листом звернута увага на необхідність подання такої декларації протягом десяти днів із дня отримання цього повідомлення. Одразу після отримання такого повідомлення через АЦСК AT КБ «ПРИВАТБАНК» виготовила електронний цифровий підпис. У подальшому 10.08.2018 заповнила розділи декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік та успішно опублікувала останню до Реєстру. Несвоєчасне подання вказаної декларації відбулося у зв'язку із незнанням норм закону, які зобов'язують її подання після звільнення із державної служби.

Відповідно до інформації із АЦСК AT КБ «ПРИВАТБАНК» термін дії сертифіката електронного цифрового підпису користувача ОСОБА_1 становить з 09.08.2018 до 09.08.2019.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Публічна частина Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування містить інформацію щодо подання ОСОБА_1 27.03.2017 о 19 год. 30 хв. щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік (унікальний ідентифікатор декларації - ІНФОРМАЦІЯ_2) та 19.08.2017 о 17 год. 58 хв. декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (унікальний ідентифікатор декларації - ІНФОРМАЦІЯ_3). Своєчасне подання вказаних декларацій свідчить про обізнаність суб'єкта декларування ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Про технічну справність реєстру та можливість подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 за період 01.01.2018 по 01.04.2018 свідчить відповідь адміністратора Реєстру - державного підприємства «Українські спеціальні системи».

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік (після звільнення) не встановлено.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставина, що пом'якшує відповідальність правопорушника є її щире розкаяння.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири)грн. 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.Карабань