Провадження № 3/760/928/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі ОСОБА_1 , захисника другого учасника ДТП ОСОБА_4., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, працює помічником заступника НПУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 319328 від 24.09.2018 року ОСОБА_1 19.03.2019 року о 08 год. 25 хв. в м. Києві на Севастопольській площі 1, керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_1 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив виїзд на перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, в наслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Dodge Ram - 1500» д/з НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.3 б, 8.7.3 г ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. При ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження.

23.05.2019 року в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та на спокутування відсутності у своїх діях складу адміністративного правопорушення надав суду висновок експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року в якому зазначається, що у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих заявою вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, не вбачається.

При цьому, у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих заявою вихідних даних, в діях водія автомобіля «Dodge Ram» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності до вимог п. 10.1., 16.5. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Згідност ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення статті 245 КУпАП визначають, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо наданого ОСОБА_1 висновку експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року яким встановлено, що в діях водія автомобіля «Dodge Ram» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності до вимог п. 10.1., 16.5. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, а у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих заявою вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху України, які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, не вбачається, то суд зазначає наступне.

19.12.2018 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва було задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи, проведення якої доручено експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

11.02.2019 року до Солом`янського районного суду м. Києва від Заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Т.Д. Голікової надійшло клопотання про забезпечення проведення ОСОБА_1 оплати призначеної експертиз на підставі надісланого рахунку, так-як саме на нього відповідно до постанови суду було покладено обов`язок по оплаті.

Проте, ОСОБА_1 не було оплачено проведення експертизи про яку ним було заявлено та задоволено судом, в зв`язку з чим постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2018 року залишилась без виконання, а експертиза уповноваженим на те органом проведена не була.

Натомість, ОСОБА_1 було надано висновок експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року на замовлення його представника.

З аналізу положень Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз вбачається, що висновок експерта як один із видів доказів варто розглядати як сукупність фактичних даних, встановлених в результаті дослідження матеріальних об`єктів, явищ та процесів, які містять інформацію про обставини справи, проведеного особою, яка має спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Висновок експерта повинен бути належним чином вмотивованим, що складає процесуальну гарантію їх обґрунтованості, а це, у свою чергу, гарантує їх вірогідність.

Одним із основних доказів по даній справі є вказанй висновок експерта. У даному випадку, якщо він не відповідає вимогам чинного законодавства щодо порядку проведення експертиз, то такий експертний висновок не може бути розцінений судом у якості доказу.

Висновок експерта оцінюється також з точки зору того, чи були представлені експерту необхідні та вірогідні матеріали; чи проведено експертне дослідження у повному обсязі.

Як вбачається з наданого висновку експерта, обставини події та вихідні дані для проведення експертизи були взяті лише з заяви ОСОБА_3 , а саме схема ДТП, дані про пошкодження автомобілів, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , довідки Солом`янського районного суду м. Києва.

Проте, в якості обставин справи та вихідних даних для дослідження експерту не було надано протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , запис з камер спостереження з яких вбачається, що ОСОБА_1 під керуванням якого був автомобіль марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_1 рухався на жовтий сигнал світлофору, довідки КП «Центр організації дорожнього руху» про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху по площі Севастопольській поблизу буд. № 1 станом на 19.03.2018 року, довідки Управління патрульної поліції в м. Києві.

Таким чином, дії ОСОБА_3 по самостійному відбіру початкових даних із матеріалів справи лише про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 розцінюються судом, як умисне не надання експерту необхідних та вірогідних матеріалів, в зв`язку з чим у суду відсутні законні підстави приймати за належний та обґрунтований висновок експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року, як доказ порушення ОСОБА_2 п. 10.1., 16.5. Правил дорожнього руху України, та відсутності в діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України, які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою.

Також суд враховує, те, що висновок експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року, проведений самим інститутом судових експертиз, без попередження експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків, тому такий висновок не може братися судом як належний та допустимий доказ.

При цьому суд враховує, що виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані виконувати їх вимоги, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Так, відповідно до п. 2.3 б ПДР, для забезпечення безпеки водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення тап кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Так, відповідно до положень п.п.8.7.3. е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В постанові ВС/КАС № 552/5623/16-а від 31.07.2018 наголосив на тому, що згідно п.8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

До цього ж, положення ст. 23 Міжнародної Конвенції про дорожні знаки та сигнали (Україна ратифікувала цей документ 1974 року) визначають, що "Жовте світло, яке включається одне або одночасно з червоним світлом; коли воно застосовується одне, це означає, що жоден транспортний засіб не повинен перетинати лінію зупинки або виїжджати за світлофор, за винятком випадків, коли в момент включення світла він знаходиться так близько, що вже не може зупинитися перед лінією зупинки або перед світлофором з урахуванням вимог безпеки руху.

Якщо сигнал знаходиться посередині перехрестя або за ним, жовте світло означає, що жоден транспортний засіб не повинен виїжджати на перехрестя або на пішохідний перехід на даному перехресті, за винятком випадків, коли в момент включення світла він знаходиться так близько, що вже не може зупинитися до в`їзду на перехрестя з урахуванням вимог безпеки руху. Жовте світло при одночасному включенні з червоним світлом означає негайну зміну вказівок сигналу, але він не змінює заборони проїзду, запропонованого червоним світлом".

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 продовжив рух транспортного засобу на перехресті після ввімкнення жовтого сигналу світлофора, при цьому ним не зазначено та не надано суду жодного належного та допустимого доказу, що ним не могли бути вчиненні дії по екстреному гальмуванню та здійснити зупинку ТЗ згідно вимог ПДР України.

З огляду на викладене, на підставі фактично досліджених по справі обставин та доказів (протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 319328 від 24.09.2018 року, що міститься в матеріалах справи, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, відео з камер спостереження, довідкою про результати додаткової перевірки адміністративної справи № 760/8316/18 відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП) зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ст.124 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 під час скоєння ДТП вважаються доведеними, і містять ознаки саме такого правопорушення.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що у скоєнні ДТП винна виключно водія автомобіля «Dodge Ram - 1500» д/з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , оскільки вказане суперечить матеріалам справи та не підтверджено жодними належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що не визнання ОСОБА_1 своєї винуватості у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд оцінює як спосіб захисту, оскільки вважає, що його вина повністю доведена наведеними вище доказами та розцінює це, як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

На підставі наведених вище доказів, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Проте, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Встановлено, що на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились так-як адміністративне правопорушення вчинене 19.03.2018 року і протокол про адміністративне правопорушення складено 24.09.2018 року, тому на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня вчинення правопорушення, в зв`язку з чим суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, п.7 ст. 247 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська