ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/955/19 Справа № 202/3693/19 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рижика Романа Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої головним держаним ревізором-інспектором відділу адміністрування місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Лівобережного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

за участю:

секретаря судового засідання - Соколова С.А.,

прокурора - Мануйленка І.М.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Рижика Р.О., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Лівобережного управління головного управління ДФС у Дніпропетровській області, з розташуванням робочого місяця за адресою: АДРЕСА_3 н, АДРЕСА_4 , будучи згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 вказаного Закону вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, за наступних обставин:

27 червня 2018 року в ТСЦ 1249 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу CITROEN NEMO, 2009 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 119 216 (сто дев`ятнадцять тисяч двісті шістнадцять) гривень 00 копійок.

Після підписання договору купівлі-продажу ОСОБА_1 , як продавцю вищевказаного транспортного засобу, від покупця ОСОБА_2 за продаж автомобіля були передані всі грошові кошти згідно вартості за домовленістю у загальній сумі 119 216 (сто дев`ятнадцять тисяч двісті шістнадцять) гривень, 00 копійок, тобто ОСОБА_1 27 червня 2018 року отримала доход в розмірі, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, однак в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 та 6 розділу II рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за № 958/29088, не подала у десятиденний строк з моменту отримання доходу, тобто до 08 липня 2018 року, відповідне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, як не подала таке повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування і на час складення протоколу про адміністративне правопорушення - 31 травня 2019 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Рижик Р.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості не відповідають дійсності, так як складені щодо суб`єкта, якого на момент складання протоколу не існувало, так як ОСОБА_1 станом на 08 липня 2018 року не могла займати посаду державного ревізора-інспектора відділу місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Лівобережного управління головного управління ДФС у Дніпропетровській області, так як, по-перше, займала іншу посаду, а по-друге, Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області станом на 08 липня 2018 року взагалі не існувало.

Вказує, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису про ознайомлення з правами у протоколі робиться запис про це, проте, у копії протоколу, наданого апелянту, у відповідній графі відсутні будь-які відомості, що є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідно до яких не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений не належною особою, у поясненнях свідка ОСОБА_2 зазначено, що останній розрахувався з ОСОБА_1 в повному обсязі в день угоди, однак в день опитування працівниками поліції було зроблено підписану ним фотокопію свого пояснення, в якому фраза " в день угоди" - відсутня, також ОСОБА_1 не роз`яснено права, передбачені ст. 256 КУпАП, про що не зазначено в протоколі.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Рижика Р.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення правопорушення та вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

З зазначеним висновком суду апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частиною 2 статті 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 2 статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати території обслуговування ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування 06 березня 2017 року (щорічна), 08 червня 2017 року (кандидата на посаду), 06 березня 2018 року (щорічна), шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, що підтверджує обізнаність ОСОБА_1 з вимогами фінансового контролю, передбаченими Розділом VII Закону України «Про запобігання корупції», з порядком роботи реєстру та її вміння користуватися ним.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу вбачається, що 27 червня 2018 року в ТСЦ 1249 між ОСОБА_1 , як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу CITROEN NEMO, 2009 року випуску, VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю (згідно договору за домовленістю сторін) 119 216 (сто дев`ятнадцять тисяч двісті шістнадцять) гривень, 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснила правочин, який підпадає під вимоги частини 2 статті 52 Закону та в порушення цих вимог не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання нею доходу, чим вчинила адміністративне правопорушення, по`вязане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до пунктів 12,13 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

ОСОБА_1 таким правом скористалась, оскільки від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення вона відмовилась та на окремому аркуші надала письмове пояснення до протоколу, в якому зазначила, що з 04.10.2018 року займає посаду головного державного ревізора-інспектора відділу місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, електронний ключ отримала 16.01.2017 року та 22.09.2017 року; з приводу подачі електронної декларації з боку відповідальних осіб управління їм було проведено інструктаж і нагадувалось про виконання вимог ЗУ "Про запобігання корупції"; в органах ДФС України безперервно працює з 2006 року; ціна проданого автомобіля співпадає з задекларованою сумою в декларації. Заперечень щодо порушень законодавства з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, та невідповідність внесених даних, не заявляла.

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією: № 1182 від 31.05.2019 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку та відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

З урахуванням викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності до вимог статей 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апелянта щодо відсутності у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 щороку подає Е-декларації, обізнана про вимоги Закону України «Про запобігання корупції», а відповідно до частини 2 статті 172-6 КУпАП суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини не лише у формі прямого умислу, а й у формі непрямого умислу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 станом на 08 липня 2018 року не могла займати посаду державного ревізора-інспектора відділу місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, апеляційний суд вважає технічною помилкою та зазначає, що відповідно до копії трудової книжки, ОСОБА_1 17.07.2017 року призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати території обслуговування ДПУ в Амур-Нижнодніпровському районі м. Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб та 06.04.2018 року, у зв`язку із змінами в організаційній структурі та штатному розписі, переведена на рівнозначну посаду головного державного ревізора-інспектора відділу місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Лівобережного управління ДФС у Дніпропетровській області, що не виключає обов`язку особи, уповноваженої на виконання функцій держави, ОСОБА_1 , відповідно до частини 2 статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Щодо доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не належною особою, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції, а тому органи прокуратури, які входять до переліку уповноважених суб`єктів, наділені повноваженнями, спрямованими на протидію та запобігання корупції. Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції. Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218, 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в даному випадку, яке передбачене ст. 172-6 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Таким чином, доводи захисника про те, що працівники Управління захисту економіки фактично діяли з перевищенням своїх повноважень, оскільки повноваженнями щодо вчинення таких дій наділені виключно НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, є неприйнятними та спростовуються вищенаведеними положеннями закону.

Доводи апелянта в частині того, що у поясненнях свідка ОСОБА_2 зазначено, що останній розрахувався з ОСОБА_1 в повному обсязі в день угоди, однак фраза "в день угоди" відсутня на фотокопії та фактично грошові кошти передавалися частинами починаючи з 2012 року, - не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 2.1 наданої копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 27.06.2018 року, передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна.

Інші доводи апеляційної скарги, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої частиною 2 статті 172-6 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Рижика Романа Олександровича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова