Справа №592/7723/19
Провадження №3/592/1228/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої головним бухгалтером ТОВ «Фавор», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст. 163-1 КУпАП,-

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №95 від 15.05.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 працююча головним бухгалтером ТОВ «Фавор» завищено податковий кредит за січень 2019 р. (податкова декларація з ПДВ № від 18.02.2019 р.) на суму 38618 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового податку, поточного звітного періоду на суму 38618 грн., що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на суму 15901 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 22717 грн., чим порушено вимоги п.187.8 ст.187; п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4, п.200.8 ст.200, п.200.3 ст.200; п.201.12 ст.201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. (зі змінами та доповненнями).

Башкатовою ОСОБА_2 до суду надано письмові пояснення, відповідно до яких остання зазначила: за висновками документальної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2019 р. ТОВ "Фавор" в порушення п. 198.6 ст. 198 було завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 551 грн. Як головний бухгалтер, з цим висновком не погоджується. Але згідно п. 198.6 ст. 198 ПКУ "У разі якщо платник не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної. Факт реєстрації податкової накладної № 1085 від 14.11.2018 р. на суму ПДВ 551,25 грн. постачальником ТОВ "Енерджи газ" (іпп. 48) підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних за 13.12.2018 р. Податковий кредит на суму несвоєчасно зареєстрованої податкової накладної № 1085 від 14.11.2018 р. на суму ПДВ 551,25 грн. було зменшено згідно акта перевірки № 77/18-28-12-02/30759962 від 04.02.2019 р. У висновку зазначено, що на цю суму завищено значення рядка 21 (сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду ( в рядок 16)). Тому при відновленні права на податковий кредит по податковій накладній № 1085 від 14.11.2018 р. сума ПДВ була поновлена в рядку 16.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановив наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення №95 від 15.05.2019 р. (а.с.1); витягом з акту перевірки від 15.05.2019 р. №294/18-28-12-02/30759962 (а.с.2); копію податкової декларації з податку на додану вартість (а.с.3).

Так, до матеріалів справи не додано документального підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , повторно, протягом року, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КупАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 р.) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В суді правопорушник ОСОБА_1 заперечувала факт своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.

З рахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним, чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-1 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 252, 268, 280, 283-285, 287-289, 291, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, ст. 62 Конституції України,-

постановив:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя О.В. Литовченко