КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2875/2019 Постанова винесена суддею Котлярова І.Ю.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Андрейка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нижча Дубеня Вишгородського району Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 14 червня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 . 23 квітня 2019 року близько 20 год. 40 хв. в с. Старі Петрівці, по вул. Князя-Святослава, в порушення вимог п. 2.9 ПДР України керувала транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода), огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу «Драгер», результат тесту 2.79‰. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального закону, тобто вважаючи незаконним та необґрунтованим судове рішення, просить його скасувати та закрити провадження в справі щодо неї на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами апелянта, викладені в протоколі обставини не відповідають фактичним, в справі відсутні докази її вини у вчиненні правопорушення. Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що 23 квітня 2019 року приблизно о 20 годині 40 хвилин вона поверталась із сином додому та в с. Старі Петрівці вимушено зупинила автомобіль з фізіологічних потреб. Вона була впевнена, що її ніхто не бачить, але повз неї пройшов чоловік, який став сваритися та звинуватив її у тому, що вона начебто ледь не наїхала на його дружину. Вона на такі звинувачення відповіла в грубій формі, почалася сварка, а потім і бійка. Син став плакати, тому вона сіла за кермо та хотіла їхати далі, але цей чоловік витягнув із салону автомобіля сина, забрав ключі від автомобіля та повідомив, що викличе поліцію. Вона разом із сином пішли додому, залишивши на місці зупинки автомобіль. Знаходячись у своєму житлі, вона спочатку випила заспокійливе, бо перебувала у напруженому нервовому стані, а потім, щоб заспокоїтись, випала майже пів склянки міцного алкоголю. Хвилин через 40 до неї додому прийшли чоловіки, які представились працівниками поліції та запропонували повернутися до автомобіля, що вона і зробила. Біля автомобіля перебував той чоловік, з яким вона сварилася, а саме ОСОБА_2 , який звинуватив її у непристойній поведінці, сказав, що вона ганяє на автомобілі та ледь не наїхала на його дружину. Працівник поліції повідомив, що складе відносно неї протокол, як вона зрозуміла, за дрібне хуліганство. Їй запропонували пройти тест на алкоголь за допомогою приладу "Драгер", вона погодилася та пройшла такий тест, але коли стала знайомитися з протоколом, побачила, що її звинуватили у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чого не було. Працівники поліції не зупиняли її під час керування транспортним засобом у нетверезому стані, протягом тривалого часу після конфлікту із ОСОБА_2 вона знаходилась у своєму житлі та саме в цей час вживала алкогольні напої і такі обставини нічим не спростовані, навпаки щодо її відсутності біля транспортного засобу біля години підтвердив в суді свідок ОСОБА_2 .

Окрім цього, звертає увагу на те, що працівниками поліції для огляду на стан сп`яніння залучено свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо неупередженості яких є сумніви, що в свою чергу є порушеннямпунктів 4 та 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ 07.11.2015 № 1395, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

За вказаних обставин апелянт вважає, що її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження в суді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вимогами п. 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому

ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9(а) ПДР України, вищевказаних вимог процесуального закону не дотримав, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджується доказами та не узгоджується з вимогами матеріального закону.

Перш за все слід зазначити, що фактичні обставини правопорушення як вони викладені у протоколі та постанові судді не узгоджуються з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за цією правовою нормою настає не за керування водієм транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а за керування в стані алкогольного сп`яніння і про такий стан свідчить перевищення показника 0,2 проміле алкоголю в крові, як це передбачено Інструкцією.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 , заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надала аналогічні пояснення тим, що виклала в апеляційній скарзі. Повідомила про те, що під час керування автомобілем алкоголь не вживала, після залишення автомобіля на місці зупинки та до часу огляду працівником поліції на стан сп`яніння пройшов тривалий час, який вона провела у своєму житлі, де і вживала алкогольні напої.

Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що після конфлікту із ОСОБА_2 вона залишила місце зупинки транспортного засобу, підтвердив в суді першої інстанції і свідок ОСОБА_2 , який також повідомив, що під час керування автомобілем ОСОБА_1 поводилася неадекватно, створила аварійну ситуацію, від неї він почув запах алкоголю, тому забрав ключі від автомобіля та викликав працівників поліції. Разом із цим свідок не заперечував, що ОСОБА_1 пішла з місця зупинки автомобіля та повернулася вже у супроводі працівників поліції.

Допитаний в суді першої інстанції інспектор Вишгородського ВП ГУНП в Київський області ОСОБА_7 також підтвердив, що на місце події він виїхав за телефонним повідомленням про те, що в с. Старі Петрівці водій автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , поводить себе неадекватно та створює аварійні ситуації на дорозі. На місці події біля вказаного автомобіля знаходились ОСОБА_1 , працівники поліції охорони та подружжя ОСОБА_2 , які і повідомили про правопорушення поліцейським. У ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, тому було проведено її огляд на стан сп`яніння, за результатами якого складено щодо ОСОБА_1 протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відповіді Вишгородського відділу поліції НП ГУНП в Київській області на адвокатський запит вбачається, що згадане свідком ОСОБА_7 повідомлення про вчинення правопорушення надійшло до відділу поліції о 20 годині 44 хвилин.

Із роздруківки спеціального технічного пристрою "Драгер" вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено о 21 годині 39 хвилин, тобто майже через годину від повідомлення про вчинення правопорушення та в матеріалах справи відсутні докази про те, що протягом цього часу ОСОБА_1 перебувала в полі зору або свідків, або працівників поліції, тому її твердження, що алкоголь вона вживала вже після того як залишила автомобіль на місці зупинки і не керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, нічим не спростовані.

При цьому, з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо перебування ОСОБА_1 саме під час керування транспортним засобом о 20 годині 40 хвилин 23 квітня 2019 року у стані алкогольного сп`яніння, є лише припущенням.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 14 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко