ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/555/19 Справа № 191/247/19 Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Дніпро

11 червня 2019 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КупАП України за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року провадження за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КупАП України за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду, 10 січня 2019 року о 14-50 годин на автошляху ТО401, 41 км+100 м. ОСОБА_2 , керував автомобілем «MERSEDES-BENZ M455AMG», державний номер: НОМЕР_1 , і на повороті до с.Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області при виконанні обгону не впевнився в безпеці маневру і скоїв зіткнення з автомобілем «Опель VIVARО», державний номер: НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку і повертав ліворуч до с.Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, потерпілий посилається на те, що при винесенні постанови про закриття провадження відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції не надано взагалі жодної оцінки поясненням потерпілого. Будь які причини неприйняття їх до уваги під час винесення оскаржуваного рішення в постанові суду також відсутні.

Вказує на те, що розташування та характер пошкоджень на автомобілях свідчать про відповідність пояснень ОСОБА_1 щодо руху транспортних засобів під його керуванням та керуванням ОСОБА_2 обставинам дорожньо транспортної пригоди.

Зазначає, що протокол підписаний ОСОБА_2 без будь яких зауважень чи заперечень, що в свою чергу означає визнання вини ОСОБА_2

Заслухавши представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , яка виступила проти задоволення апеляційної скарги і просила постанову суду першої інстанції залишити без змін та представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового засідання, суд апеляційної інстанції вважає, що вказаних вимог судом першої інстанції дотримано не було, внаслідок чого він дійшов до передчасного висновку про відсутність вини в діях ОСОБА_2 .

Згідно з обставинами справи, 10 січня 2019 року о 14-50 годин на автошляху ТО401, 41 км+100 м. ОСОБА_2 , керував автомобілем «MERSEDES-BENZ M455AMG», державний номер: НОМЕР_1 , і на повороті до с.Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області при виконанні обгону не впевнився в безпеці маневру і скоїв зіткнення з автомобілем «Опель VIVARО», державний номер: НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку і повертав ліворуч до с.Раївка Синельниківського району Дніпропетровської області, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На переконання суду апеляційної інстанції, ці обставини повністю підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 068924 від 10 січня 2019 року;

- схемою місця ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Надаючи оцінку цим доказам, у суду апеляційної інстанції відсутні сумніви щодо їх незаконності та недопустимості.

На переконання суду, ці докази у своїй сукупності є достатніми для доведення вини ОСОБА_2 у цій ДТП.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 14.6 а ПДР України забороняється обгін на перехресті.

Вказаних вище вимог ПДР ОСОБА_2 дотримано не було з огляду на наступне.

Так, зокрема порушником вказані суперечливі дані щодо видимості знаку, який вказує на поворот до с. Раївка. Так, на початку пояснень ОСОБА_2 зазначав, що розпочав обгін задовго до того місця, де починає дію цей знак, та вже в подальшому вказує на той факт, що даний знак заважають побачити дерева, що ростуть на узбіччі. Вказані обставини є такими, що суперечать одна одній та взаємо виключають одна одну, адже зробити висновок про місце початку дії знаку цілком неможливо, якщо цього знаку не видно. Отже, надані пояснення ОСОБА_2 не можуть бути прийняті, як належний доказ у справі.

Крім того, в поясненнях суду першої інстанції ОСОБА_2 зазначає про відсутність дорожньої розмітки на автошляху. Проте апеляційний суд звертає увагу на те, що бланк схеми місця ДТП включає в себе фіксацію розташування дорожньої розмітки. Однак, в даному випадку, жодних поміток щодо відсутності такої до схеми не внесено. В свою чергу ОСОБА_2 ознайомлений з даною схемою, та вона підписана ним без жодних зауважень чи уточнень.

Таким чином, посилання ОСОБА_2 на факт відсутності розмітки на відрізку автодороги є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності.

Отже, між порушенням ОСОБА_2 п. 14.6 а ПДР заборона обгону на перехресті, і зіткненням, що сталося з автомобілем Opel Vivaro під керуванням ОСОБА_1 , є прямий причинний зв`язок.

Все перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Таким чином, водій ОСОБА_2 , не маючи перешкод технічного характеру для додержання вимог ПДР та запобігання дорожньо транспортної пригоди, грубо порушив п. 14.6 а ПДР, в результаті чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати.

Разом із цим, скасувавши постанову, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп, є доведеною, а тому останнього слід визнати винним у його вчиненні.

Разом із цим, скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко