Єдиний унікальний номер судової справи: 225/2557/19
Номер провадження: 3/225/755/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В., при секретарі Пузиревській Ю.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув матеріал, що надійшов з Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070060 від 08.04.2019 року водій ОСОБА_1 08.04.2019 року о 12 год. 15 хв. в м. Торецьк по вул. Центральна, 31, керував транспортним засобом, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero, який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом були досліджені всі надані докази у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, план схема наслідків ДТП, фототаблиця до протоколу та фотоматеріали учасників, письмові пояснення учасників та свідка ДТП, безпосередньо допитані учасники та свідки ДТП, а також досліджено висновок автотехнічної експертизи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 08.04.2019 рухався на автомобілі Ford Focus (легковий седан) державний номерний знак НОМЕР_2 ІІ по вул. Центральна з невеликою швидкістю приблизно 30 км/год. В даному місці є знак обмеження швидкості 40 км/год., штучна дорожня нерівність «лежачій поліцейський», пішохідний перехід. В районі магазину «Домострой» він перестроївся в ліву смугу, оскільки йому необхідно було виконати маневр повороту наліво, до лікарні. В дзеркало заднього виду побачив, що з правого боку до нього наближається автомобіль на великій швидкості, який обганяючи, вдарив його автомобіль. Після ДТП він з жінкою вийшли з машини, праві двері погано відкривались, дружина викликала поліцію. Автомобіль «Джип» після зіткнення відкинуло на зустрічну смугу, а далі автомобіль перевернувся на тротуарі. Після оформлення ДТП вони поїхали до відділку поліції, де пробули до 18 години, після чого йому вручили протокол. Обурившись тим, що він є винуватцем події, він звернувся до прокуратури, обласної державної адміністрації, начальника поліції зі скаргою, після якої провели експертизу, однак матеріал все одно направили до суду. Доповнив, що він не мав наміру перестроюватися в праву смугу, оскільки мав повернути наліво, крім того, бачив в дзеркало джип, що наближався на великій швидкості, тому правий бік автомобіля, ОСОБА_2 на пасажирському сидінні перебувала його дружина не міг підставити під удар. Просив провадження у справі закрити.

В судовому засіданні також допитаний інший учасник ДТП ОСОБА_3 , статус якого в протоколі серії ОБ № 070060 від 08.04.2019 інспектором поліції не зазначено. Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить зазначення водія, який керував автомобілем Mitsubishi Pajero, власника зазначеного автомобіля, його реєстраційний номер. ОСОБА_3 суду також не зазначив, яка шкода спричинена саме йому, разом з тим, долучив до матеріалів справи письмові пояснення з фотокартками. За обставинами справи ОСОБА_3 вказав, що 08.04.2019 року приблизно о 12.15 год. він, перебуваючи у службовому відрядженні, рухався на автомобілі Mitsubishi Pajero НОМЕР_3 в м. Торецьк по вул. Центральна, дотримуючись Правил Дорожнього руху (далі ПДР), а саме, п.11.2, рухаючись зі швидкістю 40-50 км/год. ближче до правого краю проїжджої частини та наближаючись до автомобіля Ford Focus, який був попереду нього в лівій смузі, керуючись п.11.1, 1.10, 13.1, 13.3, 10.1 Правил дорожнього руху, з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними, він почав випередження Форду. Порівнявшись з ним, боковим зором побачив, що автомобіль Ford Focus з незрозумілих причин почав перестроювання у праву смугу, вдаривши його автомобіль орієнтовно у задні ліві двері. Він намагався зупинитись, однак водій автомобіля Форд мабуть, розгубившись, почав дужче їхати вперед, у зв`язку з чим, його автомобіль почало розгортати в лівий бік та, виштовхнувши на смугу зустрічного руху, за інерцією викинуло на узбіччя та перекинуло. Він відкрив бокові двері автомобіля вибрався з нього, цікавився необхідністю надання допомоги водію та пасажиру Форда, однак в свій бік чув лайку та нецензурну лексику. Викликавши поліцію, розпочався розгляд справи, при цьому на питання поліцейських чому водій ОСОБА_4 не гальмував на виконання п.12.3 Правил дорожнього руху, водій пояснював тим, що не спрацювали гальма, але до відділку водії їхав на автомобілі, що здивувало поліцейських. Водій ОСОБА_1 в поясненнях зазначав, що він (водій ОСОБА_5 ) вдарив його задніми дверима під час обгону, однак він наполягає, що здійснював випередження. Крім того, вважає, що ОСОБА_1 порушив: п.2.9 ПДР, оскільки, після операції перебував під впливом медичних препаратів, п.11.2 завчасно (50-100 м) подати сигнал повороту ліворуч, а цього виконано не було, п. 11.7 оскільки не рухався якнайближче до правого краю проїжджої частини. Вважав, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що в день події вони з чоловіком прямували до міської лікарні у її справах, їй, як особі з інвалідністю ІІІ групи, необхідно було проконсультуватись з лікарем. Переїхали «лежачого поліцейського», перестроїлись в ліву смугу для повороту, коли справа від них з`явився ОСОБА_7 , який вдарив їх машину та перекинувся. З вказаного автомобіля виліз чоловік та почав фотографувати автомобілі. Вона викликала поліцію. На місце події приїхали поліцейські, хтось з військових, на неї кричали.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він бачив ДТП, що відбулась з автомобілем Форд та Джип по вул. Центральній. В той день він проїжджав з боку «горгазу» та в районі «Інтайма» побачив, що йому назустріч рухався білий автомобіль Форд, після чого зазначений автомобіль почав обганяти Джип на значній швидкості. Вказані доводи пояснив тим, що в швидкості автомобілів була значна різниця. Після чого з його поля зору автомобіль Форд зник, оскільки його заслонив Джип та відбулось ДТП, від удару Джип викинуло на зустрічну смугу та автомобіль перевернувся. Свідок їхав у власних справах, побачив, що водії вийшли з машин, самостійно рухаються, не зупинився. Через деякий час знов проїжджаючи там, бачив тягач, автомобіль Дастер поліцейських. На запитання зазначив, що дійсно на вказаній ділянці є знаки: 40 км/год., перехрестя, «лежачий поліцейський», пішохідний перехід. Крім того, підтвердив, що в суд приїхав за проханням ОСОБА_1 , який бачив в той час його автомобіль біля місця ДТП, однак, під присягою підтвердив, що дійсно був свідком ДТП та обставини бачив на власні очі.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він рухався в районі «Хлібозавода» в міську лікарню на консультацію. Бачив, що Джип темного кольору обганяв білу машину з правого боку трохи далі «Домостроя» та відбулось ДТП. Сам механізм ДТП він не бачив, оскільки попереду їхали ще машини. На даній ділянці дороги знак 40 км/год., пішохідний перехід. На білому автомобілі було пошкоджено передній бампер, капот, крило. Водій іншого автомобіля сам вийшов. Свідок запитав, чи все добре та поїхав далі. Повертаючись пізніше, автомобілів та учасників вже не було, на дорозі бачив уламки скла. Через декілька днів він випадково зустрівся з ОСОБА_1 на заправці, останній питав чи бачив він ДТП, а перед судовим засіданням попросив приїхати та розповісти, що знає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він є інспектором СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, ним складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та фіксувалися обставини ДТП на місці. На запитання про те, які вихідні дані було покладено в основу прийняття рішення про складення протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за наявності суперечливих пояснень учасників, показав, що ним зроблено такий висновок, виходячи з пояснень водіїв та пошкоджень автомобілів. Протокол складено в той же день 08.04.2019, однак пізніше проведено експертизу, яка дала суперечливі висновки. Також пояснив, що місце ДТП не перебуває в зоні дії дорожніх знаків обмеження швидкості, пішохідного переходу, штучної споруди («лежачого поліцейського»), що розміщені раніше на дорозі до місця зіткнення автомобілів. Обрахувати швидкість транспортних засобів технічної можливості не було, і це є експертним питання. На місці були зроблені фото, що також направлялись експерту, транспортні засоби експертом не оглядались. Первісно інспектором складено протокол, де зазначено кваліфікацію діяння за ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а потім ним внесено виправлення на ст. 124 КУпАП, разом з тим, в примірнику протоколу у ОСОБА_1 . стаття зазначена 126 КУпАП, за вказаним фактом проведено відносно нього службове розслідування.

Судом також досліджено висновок №2283/2284 від 22.04.2019 за результатами проведення автотехнічного дослідження, згідно з яким, оскільки відомості про механізм дорожньо-транспортної пригоди в матеріалах адміністративної справи суперечливі і усунути експертним шляхом наявні суперечності в показаннях водіїв при тих, даних, які є в матеріалах справи і на схемі ДТП не надається можливим, дослідження проведено за двома варіантами: варіант №1 за показаннями водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_3 і варіант №2 за показаннями водія автомобіля «FORD Focus» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_1 За варіантом №1: в умовах дорожньо-транспортної пригоди по даному варіанту дії водія автомобіля «FORD Focus» ОСОБА_1 регламентувались вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким, перед зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним. В умовах даного варіанту в діях водія автомобіля «FORD Focus» ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 ПДР, які знаходились в причинному зв`язку з даною подією. Варіант №2: в умовах даної дорожньо-транспортної події, дії водія ОСОБА_3 регламентувались належним виконанням нормативних вимог п. 10.1 ПДР, а ОСОБА_1 п.п. 11.2, 12.3 ПДР. В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_3 не відповідають вимогам п. 10.1 ПДР і знаходились в причинному зв`язку з настанням даної події. В умовах небезпечної обстановки, створеної діями водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_3 , дана подія діями водія автомобіля «FORD Focus» ОСОБА_1 не визначалась. В діях водія автомобіля «FORD Focus» ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п.11.2 ПДР, але ці невідповідності ПДР не знаходились в причинному зв`язку, так як не створювали необхідні умови для настання події.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Судом запропоновано учасникам подати додаткові докази, на підтвердження їх доводів, роз`яснено право виклику експерта для отримання пояснень, разом з тим, клопотань учасниками не заявлено.

Згідно зі статтею 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена в статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, якою закріплено поняття адміністративного правопорушення, у разі відсутності хоча б однієї складової адміністративного правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) не може наступати адміністративна відповідальність, оскільки відсутній склад правопорушення.

Окремим, самостійним доказом у справі про адміністративне правопорушення є протокол. Відтак, об`єктивна сторона правопорушення має бути належним чином сформульована саме під час складення протоколу, оскільки чинний КУпАП не передбачає можливості внесення змін, доповнень, а також перекваліфікації діяння під час судового розгляду. Суд позбавлений можливості змінювати, а тим більше, доповнювати фактичні обставини, зазначені в протоколі.

Суд наголошує, що не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а також самостійно збирати докази, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол серії ОБ № 070060 від 08.04.2019 має суттєві недоліки, зокрема, фабула правопорушення не містить зазначення про те, яким транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 , зазначення номерного знаку автомобіля Mitsubishi Pajero, його власника та анкетних даних особи, яка ним керувала, конкретного механізму ДТП. Крім того, зазначено, що автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, розмір яких не встановлено, відповідних доказів до матеріалу не долучено. В протоколі не зазначено свідків правопорушення та потерпілого, оскільки не вжито заходів до встановлення очевидців події, що відбулась в денний час, у невіддаленій частині міста, не з`ясовано власника транспортного засобу Mitsubishi Pajero. Крім того, окремим суттєвим недоліком зазначеного протоколу є виправлення статті правопорушення з 126 на 124 КУпАП, внесення яких пояснено інспектором як помилку, що, однак, не засвідчено підписом особи, яка притягається до відповідальності.

За вказаних недоліків протокол серії ОБ № 070060 від 08.04.2019 не відповідає критерію допустимості доказів.

Надалі, не звертаючи уваги на незгоду ОСОБА_1 з протоколом, відібравши від водіїв письмові, суперечливі пояснення, за якими кожний з них висловлював свою версію події, яка відбулася, інспектор для об`єктивності і повноти, не вжив заходів до з`ясування додаткових даних для відновлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведення слідчих експериментів, огляду експертом пошкоджень транспортних засобів.

З урахуванням цих обставин, протокол, на думку суду, не може бути покладено у підтвердження вини ОСОБА_1 , як доказ.

Оцінюючи показання свідків у справі суд зазначає, що ОСОБА_6 хоча і була очевидцем ДТП, є дружиною особи, яка притягається до відповідальності, тому її версія події підтверджує пояснення чоловіка. Свідок ОСОБА_9 не надав пояснень щодо механізму ДТП. Разом з тим, показання свідка ОСОБА_8 підтверджують версію особи, яка притягається до відповідальності, дані під присягою суду, їх достовірність не викликає у суду сумнівів, оскільки особистої заінтересованості свідка не встановлено.

Крім цього, проведена у справі автотехнічна експертиза не дала однозначних і категоричних висновків про вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП та її висновки не можуть бути покладені на підтвердження його вини.

Відтак, порушення п. 10.1 ПДР ОСОБА_1 суду не доведено, про порушення ним інших вимог ПДР інспектором при складанні протоколу не зазначено.

За таких підстав, суд позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати обставини, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, зокрема встановити механізм зіткнення транспортних засобів та встановити особу, яка є винуватою в даній дорожньо-транспортній пригоді.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів того, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відтак, оцінюючи в ході судового розгляду досліджені докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності при тих доказах, що маються по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та долучені матеріали, не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, матеріали справи не відповідають вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. , 9, 124, 247, 280, 283, 284, 285,294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення №225/2557/19 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Повний текст постанови складено 06.06.2019.

Суддя Г.В. Ткач