Справа №333/496/19
Провадження №3/333/318/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, українця, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, р.н.о.к.п.п. ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду з Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34775438 від 13.12.2018 року, ОСОБА_1 , мешкаючи у м. Запоріжжі, на підставі виконавчого листа № б/н, виданого 27.02.1998 року Михайлівським районним судом Запорізької області, який пред`явлено до примусового виконання 17.10.2012 року, з 13.02.1998 року зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини щомісячно від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття. Починаючи з 13.02.1998 року ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини сплачує частково, на момент повноліття дитини 07.11.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість становила 18 757, 53 грн., що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив, що дійсно з 1998 року на виконання рішення суду він повинен був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі ј частини своїх доходів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спочатку він аліменти сплачував добровільно, але потім виникли проблеми з роботою, тому у нього виникла заборгованість по аліментах. Сплачувати аліменти він був повинен до 2015 року, тобто до повноліття ОСОБА_6 .

У справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області долучив такі матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення №34775438 від 13.12.2018 року;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 08.10.1998 року Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_1 ;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 ;

- копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2012 року (ВП №34775609), в якому стягувач ОСОБА_7 , боржник ОСОБА_1 ;

- копія виконавчого листа від 26.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів у розмірі ј частини від усіх доходів ОСОБА_1

Оцінюючи надані судді докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Досліджуючи матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , суддя встановив, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказано про виникнення у останнього заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_9 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у справі про адміністративне правопорушення містяться копії виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження, що стосуються стягнення аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто державний виконавець посилається на різні виконавчі документи.

На запит судді з Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла довідка, згідно якої 11.05.2018 року від Михайлівського ВДВС у Запорізькій області було передано виконавче провадження на виконання до Конумарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13.02.1998 року. За виконавчим провадженням №34775438 у 2015 році дитиною досягнуто повноліття та заборгованість на момент повноліття дитини складає 18 757, 53 грн.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.183-1 КУпАП особа несе адміністративну відповідальність за вказаною нормою у разі, коли не сплачує аліменти і ці дії призвели до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року, посилено відповідальність платників аліментів в разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Статтю 183-1 Кодекс про адміністративні правопорушення доповнено саме вказаним Законом (№2234-VIII від 07.12.2017 року).

Стаття 58 Конституції України гарантує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 повинен був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 до повноліття останнього, тобто по 07.11.2015 року. Заборгованість по аліментах ОСОБА_1 виникла ще до 06.02.2018 року, тобто до моменту доповнення КУпАП статтею 183-1.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні і достатні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не довів, що є подія адміністративного правопорушення та і діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Керуючись ст.ст. 183-1, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод