Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2019 м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши заяву судді Шимківа С.С. про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Дана постанова суду оскаржена захисником ОСОБА_1 . адвокатом Кухаруком І.М. в апеляційному порядку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2019 року дана справа розподілена судді Рівненського апеляційного суду Шимківу С.С.

21 травня 2019 року суддею Шимківим С.С. заявлено самовідвід у даній справі, який мотивовано тим, що під його головуванням 15 березня 2019 року розглядалася апеляційна скарга, яка була подана адвокатом Кухаруком Ігорем Миколайовичем в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наслідками розгляду якою провадження у справі було закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно матеріалів згаданої справи 12 грудня 2018 року близько 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Гетьмана Сагайдачного,1 в м. Рівне, перебував з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичній установі, в установленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 22 листопада 2018 року о 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 на вул. Фабрична, 20 в м. Рівне також керував транспортним засобом марки AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, підвищена жвавість рухів, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичній установі, в установленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 інкримінується вчинення аналогічного правопорушення, по справі зібрані такі ж докази, як і в попередній справі в учасників справи можуть виникнути сумніви в об"єктивності судді Шимківа С.С..

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення поданої заяви.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до ст.1 ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на ім`я Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (вісник ВСУ № 4/2008 стор. 31).

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності , про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року та Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.

У відповідності до п. 4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року №34 у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Вищенаведені дані дають підстави і право керуватися п. 4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року № 34 та задовольнити самовідвід судді Шимківа С.С. по даній справі, оскільки подальший розгляд справи може викликати сумнів в його об`єктивності та неупередженості.

На підставі наведеного та керуючись п. 4 рішення Ради суддів України №34 від 8 червня 2017 року, ст.ст.248, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Задовольнити заяву про самовідвід судді Шимківа С.С. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 569/22704/18 відносно ОСОБА_1 передати до канцелярії Рівненського апеляційного суду для подальшого розподілу.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків