Справа № 159/2383/19
Провадження № 3/159/1466/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю.,

з участю:

секретаря

судового засідання Спасюк К.В.,

прокурора Шпака Т.З.,

особи, яка притягується

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу, що надійшла від Управління захисту економіки у Волинській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Іванівна Генічеського району Херсонської області, українця, громадянина України, учасника бойових дій, працюючого на посаді начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, будучи начальником служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п.п. "г", п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", вчинивши тим самим адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду даної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав частково та пояснив, що він в березні місяці 2018 року, після повернення з відрядження із зони АТО, подавав декларацію, однак з технічних причин вона не була подана, а була лише збережена. В подальшому, в червні місці 2018 року він подав ту ж саму декларацію без будь-яких змін. Вказував, що будь-якого умислу на неподання декларації не мав, майнові статки не приховував. Просив врахувати, що має на утриманні трьох дітей, є учасником бойових дій, вчинив правопорушення вперше. З цих підстав просив обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Прокурор в судовому засіданні по розгляду даної справи вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, а тому просив притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позицію прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суддя прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження в даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Так, за змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
26.04.2019 року старшим оперуповноваженим УЗЕ у Волинській області Рудчик П.О. відносно ОСОБА_1 складено протокол № 96 про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Однак, такий протокол не може вважатись допустимим доказом в даній справі з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затверджений рішенням НАЗК від 06.09.2016 року № 19, який зареєстрований в МЮУ 15.11.2016 року за №1479/29609 (в редакції закону станом на 01.04.2018).
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.
Керівник відповідного органу, визначає порядок взаємодії відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб`єктів декларування, у яких виник обов`язок подати декларації відповідно до вимог Закону.
Водночас, строки перевірки факту подання декларацій передбачені п. 4 цього ж Порядку. Зокрема в пп. 1 п. 4 визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання щорічних декларацій суб`єктів декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій.
Факт подання декларацій перевіряється шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства (п. 5 Порядку).
Таким чином, антикорупційним законодавством чітко встановлено обов`язок державного органу (уповноваженого підрозділу/особи) перевіряти факт подання щорічних декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.
В ході розгляду даної справи встановлено, що уповноваженим працівником, який повинен був перевірити факт подання декларації ОСОБА_1 у передбачений законодавством строк, тобто до 11.05.2018 року, факт неподання або несвоєчасного подання декларації за 2017 рік, останнім встановлено не було з невідомих для суду причин, оскільки матеріали справи таких даних не містять і здобуто таких не було в ході судового розгляду.
Водночас встановлено те, що факт щодо несвоєчасного подання до ЄДР декларації за 2017 рік ОСОБА_1 було виявлено шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агенства, проте відсутні відомості ким саме та коли саме це було виявлено.
Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 складено лише 26.04.2019 року.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке ставиться йому у провину, належними і допустимими доказами не доведена, оскільки матеріали справи не містять ким саме та коли саме було виявлено вказане правопорушення, що унеможливлює встановити, чи було дотримано чітко визначений антикорупційним законодавством порядок виявлення таких правопорушень. Не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід`ємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є недопустимим доказом, враховуючи відсутність фактів, які б доводили вину ОСОБА_1 , суддя прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в зв`язку із чим провадження слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуП. Ю. Бойчук