Справа № 344/3289/19
Провадження № 33/4808/206/19
Категорія ст. 483 ч.1 МК України
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1 та представника Івано-Франківської митниці ДФС Лаврія С.Д.,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 77031 (сімдесят сім тисяч тридцять одна) гривня 90 коп. з конфіскацією автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 .

В разі неможливості конфіскації товару автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , відповідно до вимог ч. 2 ст. 541 Митного кодексу України постановлено стягнути з ОСОБА_1 вартість товару в сумі 77031 (сімдесят сім тисяч тридцять одна) гривня 90 коп.

А також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 27.01.2016 року ОСОБА_1 через Львівську митницю ДФС було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 . При перетині митного кордону України ОСОБА_1 , як підставу для переміщення даних товарів, було подано органу доходів і зборів України рахунок-фактуру № 15207345 від 18.07.2015 року, в якому зазначено, що продавцем та відправником даного товару є компанія «COPART SOLD THROUGH COPART» (1606 ATHENS HIGHWAY GAINES TX 40507), покупцем та одержувачем - ОСОБА_2 (ОСОБА_2 ) АДРЕСА_2, а вартість товару становить 1050 доларів США. Дана фактура подавалась ОСОБА_1 під час митного оформлення товару в Івано-Франківській митниці ДФС по митній декларації № 206020000/2016/400089 від 28.01.2016 року, як підстава для митного оформлення. Івано-Франківською митницею ДФС листом Державної фіскальної служби України № 32425/7/99-99-20-02-01-17 від 19.10.2018 року отримано відповідь митних органів Республіки Польща № 0201-ZCMP.541.779.2017.ВМ від 12.03.2018 року на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до листа митних органів Республіки Польща та наданої завіреної копії рахунку-фактури № 17/2016 від 26.01.2016 року продавцем та відправником товару - автомобіль марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) АДРЕСА_1.: 6 2011 Z DNIA 13-04-2011), покупцем та одержувачем товару - ОСОБА_2 (ОСОБА_2 ) АДРЕСА_2), а вартість товару становить 3100 доларів США.

Таким чином ОСОБА_1 здійснено переміщення через митний кордон України товару - автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органам доходів і зборів, як підстави для переміщення, документу рахунку-фактури № 15207345 від 18.07.2015 року, що містить неправдиві відомості щодо продавця/відправника товару та його вартості. Вартість безпосереднього предмету порушення митних правил - автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , згідно рахунку-фактури № 17/2016 від 26.01.2016 року, наданого митними органами Республіки Польща, становить 3100 доларів США, що по курсу НБУ на момент переміщення товару через митний кордон України складає 77031,9 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що зміст постанови не відповідає вимогам повноти та об`єктивності встановлених всіх обставин справи, суд обмежився тим, що представник ОСОБА_1 просив закрити провадження і відповідно не дав оцінку усним запереченням на вказаний протокол.

Вказує на те, що суду було надано лист Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 07.08.2018 року, з якого вбачається, що відносно неї раніше проводилось досудове розслідування кримінального провадження, однак суд не надавав належну правову оцінку вказаному документу.

Вважає, що судом не було доведено, що ОСОБА_1 насправді знала, що подані нею документи є підробленими та не дав можливості надати відповідь представниками органу на питання сторони захисту про склад адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що ні судом, ні представниками митниці не встановлено реального складу адміністративного правопорушення в її діях, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а тому провадження в справі підлягає закриттю відповідно до ст.247 КУпАП.

Звертає увагу суду на те, що правопорушення було вчинено у січні 2016 року і відповідно до ст. 522 МК України, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше шести місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами справ про триваючі правопорушення митних правил - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В листопаді 2018 року були внесені зміни до ст.467 Митного Кодексу України, які визначають строк притягнення до відповідальності з моменту виявлення правопорушення, а не з моменту вчинення.

Однак, суддею не було взято до уваги рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року в справі №1-7099, де вказано, що для визначення юридичної відповідальності щодо події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. А також, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративне правопорушення, зворотної сили не мають.

Зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що органи ДФС знали про обставини , які зазначені в документах, поданих нею для розмитнення автомобіля ще у 2017 році, що підтверджується відповіддю ГУ ДФС в Івано-Франківській області, однак суддя прийшов до неправильного висновку, що лист був направлений начальнику СУ ДФС ГУ в Івано-Франківській області, а не начальнику Івано-Франківської митниці ДФС.

За таких обставин, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в її діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просила про її задоволення, доводи представника Івано-Франківської митниці ДФС Лаврія С.Д., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено: 27.01.2016 року ОСОБА_1 через Львівську митницю ДФС було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 . При перетині митного кордону України ОСОБА_1 , як підставу для переміщення даних товарів, було подано органу доходів і зборів України рахунок-фактуру № 15207345 від 18.07.2015 року, в якому зазначено, що продавцем та відправником даного товару є компанія «COPART SOLD THROUGH COPART» (1606 ATHENS HIGHWAY GAINES TX 40507), покупцем та одержувачем - ОСОБА_2 (ОСОБА_2) АДРЕСА_2, а вартість товару становить 1050 доларів США. Дана фактура подавалась ОСОБА_1 під час митного оформлення товару в Івано-Франківській митниці ДФС по митній декларації № 206020000/2016/400089 від 28.01.2016 року, як підстава для митного оформлення. Івано-Франківською митницею ДФС листом Державної фіскальної служби України № 32425/7/99-99-20-02-01-17 від 19.10.2018 року отримано відповідь митних органів Республіки Польща № 0201-ZCMP.541.779.2017.ВМ від 12.03.2018 року на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до листа митних органів Республіки Польща та наданої завіреної копії рахунку-фактури № 17/2016 від 26.01.2016 року продавцем та відправником товару - автомобіль марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) АДРЕСА_1.: 6 2011 Z DNIA 13-04-2011), покупцем та одержувачем товару - ОСОБА_2 (ОСОБА_2 ) АДРЕСА_2), а вартість товару становить 3100 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснено переміщення через митний кордон України товару - автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органам доходів і зборів, як підстави для переміщення, документу рахунку-фактури № 15207345 від 18.07.2015 року, що містить неправдиві відомості щодо продавця/відправника товару та його вартості. Вартість безпосереднього предмету порушення митних правил - автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , згідно рахунку-фактури № 17/2016 від 26.01.2016 року, наданого митними органами Республіки Польща, становить 3100 доларів США, що по курсу НБУ на момент переміщення товару через митний кордон України складає 77031,9 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 приховала від митного контролю реальну вартість вищезазначеного транспортного засобу, та під час переміщення через митний кордон України автомобіля надала органу доходів та зборів документи, що містить недостовірну інформацію стосовно вартості автомобіля, тобто вчинила правопорушення за ч.1 ст.483 МК України.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України вказаної вимоги закону дотримав.

З об`єктивної сторони порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, проявляється у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, яке проявляється у наступних формах:

- використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або сховищ, що утруднюють виявлення цих товарів;

- шляхом надання одним товарам вигляду інших;

- подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості встановленого місця, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно із УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості вищевказаних доводів ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходить з того, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України не є триваючим.

Так, триваючими необхідно вважати правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання певних обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не в повному обсязі або неналежним чином.

Враховуючи, що ч.1 ст.483 КУпАП встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, приймаючи до увагу, що такі дії мають одноразовий характер необхідно прийти до висновку, що вказане адміністративне правопорушення не є триваючим.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

На переконання суду апеляційної інстанції, дане правопорушення не є триваючим, оскільки воно вважається закінченим з моменту подання митному органу документів, які містять неправдиві відомості.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке полягає в зазначені у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.8 ст.264 КУпАП з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставилось у вину вчинення цього правопорушення шляхом надання до органів доходів і зборів, як підстави для переміщення товару (автомобіля) документів, що містили неправдиві відомості щодо вартості.

Так, Європейський суд з прав людини уп.137 рішення від 11 грудня 2012 року за заявою № 21722/11 справі «Олександр Волков проти України» вказав на те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Зокрема, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказував на те, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, встановлення національним законодавством строку давності притягнення до адміністративної відповідальності відповідає вимогам верховенства права та забезпечує реалізацію принципу юридичної визначеності, оскільки вказані строки не застосовуються тільки до осіб, які вчинили злочини проти людяності та воєнні злочини.

При цьому, системний аналіз діючого законодавства свідчить про те, що встановлена законодавцем тривалість строку давності за вчинене правопорушення залежить від його ступеню тяжкості, рівня суспільної небезпеки, його характеру, фактичних обставин, спрямованості умислу та масштабів передбачуваних наслідків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 467 МК України, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 33/20600/19 від 01.02.2019 року ОСОБА_1 . 27.01.2016 року через Львівську митницю ДФС було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 . При перетині митного кордону України ОСОБА_1 , як підставу для переміщення даних товарів, було подано органу доходів і зборів України рахунок-фактуру № 15207345 від 18.07.2015 року, в якому зазначено, що продавцем та відправником даного товару є компанія «COPART SOLD THROUGH COPART» (1606 ATHENS HIGHWAY GAINES TX 40507), покупцем та одержувачем - ОСОБА_2 (ОСОБА_2) АДРЕСА_2, а вартість товару становить 1050 доларів США. Фактура подавалась ОСОБА_1 під час митного оформлення товару в Івано-Франківській митниці ДФС по митній декларації № 206020000/2016/400089 від 28.01.2016 року, як підстава для митного оформлення. Івано-Франківською митницею ДФС листом Державної фіскальної служби України № 32425/7/99-99-20-02-01-17 від 19.10.2018 року. Отримано відповідь митних органів Республіки Польща № 0201-ZCMP.541.779.2017.ВМ від 12.03.2018 року на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до листа митних органів Республіки Польща та наданої завіреної копії рахунку-фактури № 17/2016 від 26.01.2016 року продавцем та відправником товару - автомобіль марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) АДРЕСА_1.: 6 2011 Z DNIA 13-04-2011), покупцем та одержувачем товару - ОСОБА_2 (ОСОБА_2 ) АДРЕСА_2), а вартість товару становить 3100 доларів США.

Даний протокол складений головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці ДФС Шпинтою Т.І. із заповненням всіх необхідних граф протоколу та у відповідності із вимогами щодо його оформлення.

Зазначений протокол складено без участі ОСОБА_1 та її захисника, а примірник протоколу надіслано правопорушнику поштою 01.02.2019 року у відповідності до листа ДФС в Івано-Франківській області. (а.с.5).

Для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_1 подала декларацію в формі електронного декларування органам доходів і зборів України, рахунок-фактуру № 15207345 від 18.07.2015 року, в якому зазначено, що продавцем та відправником даного товару є компанія «COPART SOLD THROUGH COPART» (1606 ATHENS HIGHWAY GAINES TX 40507), покупцем та одержувачем - ОСОБА_2 (ОСОБА_2) АДРЕСА_2, а вартість товару становить 1050 доларів США. Фактура подавалась ОСОБА_1 під час митного оформлення товару в Івано-Франківській митниці ДФС по митній декларації № 206020000/2016/400089 від 28.01.2016 року (а.с. 7-8).

15.01.2019 року ДФС в Івано-Франківській області ОСОБА_1 надіслано повідомлення про те, що останній слід з`явитись до ДФС в Івано-Франківській області для з`ясування обставин ввезення на митну територію України вказаного автомобіля та надати відповідні документи на транспортний засіб (а.с.130), яке отримано ОСОБА_1 особисто 24.01.2019 року, що підтверджується копією квитанції відстеження відправлення по Україні Укрпоштою (а.с.15).

В результаті проведеної перевірки ДФС України в Івано-Франківській області 19.10.2018 року отримано відповідь митних органів Республіки Польща № 0201- ZCMP .541.779.2017.ВМ від 12.03.2018 року на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 . Відповідно до листа митних органів Республіки Польща та наданої завіреної копії рахунку-фактури № 17/2016 від 26.01.2016 року продавцем та відправником товару - автомобіль марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) АДРЕСА_1.: 6 2011 Z DNIA 13-04-2011), покупцем та одержувачем товару - ОСОБА_2 (ОСОБА_2 ) АДРЕСА_2), а вартість товару становить 3100 доларів США (а.с. 23-26).

ДФС України було складено протокол опитування в справі про порушення митних правил №33/20600/19 від 11.02.2019 року, з ОСОБА_7 митним брокером ТзОВ «Брокер» щодо обставин, які стосуються про порушення митних правил ОСОБА_1 (а.с.28-30).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що документи на здійснення митного оформлення митному брокеру ТзОВ «Брокер» ОСОБА_8 В.Р. були надані власноручно ОСОБА_1

У відповідності до вищезазначених документів та з`ясування обставин у даній справі було встановлено, що ОСОБА_1 здійснено переміщення через митний кордон України товару - автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органам доходів і зборів, як підстави для переміщення, документу рахунку-фактури № 15207345 від 18.07.2015 року, що містить неправдиві відомості щодо продавця/відправника товару та його вартості. Вартість безпосереднього предмету порушення митних правил - автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 , згідно рахунку-фактури № 17/2016 від 26.01.2016 року, наданого митними органами Республіки Польща, становить 3100 доларів США, що по курсу НБУ на момент переміщення товару через митний кордон України складає 77031,9 грн. А отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Сукупність вищевказаних доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 знала про те, що вищевказані документи не відповідають дійсності.

Своїми діями ОСОБА_1 приховала від митного контролю реальну вартість вищезазначеного транспортного засобу, та під час переміщення через митний кордон України автомобіля надала органу доходів та зборів документи, що містить недостовірну інформацію стосовно вартості автомобіля, тобто вчинила правопорушення за ч.1 ст.483 МК України.

Разом з тим, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 Митного Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вищезазначених вимог у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Тому зазначене конкретне порушення митних правил, яке викладене у протоколі № 33/20600/19 від 01.02.2019 року не є триваючим.

Згідно вимог ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), якщо справи про порушення митних правил відповідно до положень ст.522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477- 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. 467 МК України не було вказано, що стосовно правопорушень, передбачених ст. ст. 469, 477-485 МК України, строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватися від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним є саме фактор "триваючого характеру" правопорушення, а не його кваліфікації згідно певної статті МК України.

Апеляційний суд також приймає до уваги зміст листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2007 року № 22-14-493, де вказано, що триваючими визнаються ті правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно, шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю, або неналежним чином.

На переконання суду апеляційної інстанції, дане правопорушення не можна віднести до триваючих, оскільки воно вважається закінченим з моменту подання митному органу декларації, яка містять неправдиві відомості.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке полягає в зазначені у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи представників Івано-Франківської митниці Лаврія С.Д. в тій частині , що правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_1 є триваючим і суд першої інстанції, накладаючи стягнення, обґрунтовано керувався ч.1 ст.467 МК України, яка діяла на час розгляду справи в суді.

Разом з тим, вказана норма закону набула чинності 25.11.2018 року, тобто вже після вчинення правопорушення і не може бути застосована судом оскільки суперечить вимогам ст.58 Конституції України та принципу правової визначено відповідно до вимог ст. 58 Конституції України закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до усталеної судової практики та міжнародних норм строком давності необхідно вважати певний проміжок часу з дня вчинення правопорушення і до дня набрання законної сили відповідного рішення суду.

Таким чином, початковим моментом перебігу строку давності повинен бути саме день вчинення особою правопорушення, а не день його виявлення, оскільки тривалість строку давності притягнення до відповідальності не може мати необмежний характер та залежати від ефективності та дієвості органів, які повинні виявляти певні порушення.

Відповідно до матеріалів справи, останнє фактичне переміщення товару з поданням митної декларації, яка містила неправдиві відомості, було здійснено ОСОБА_1 27.01.2016 року, тому строк накладення адміністративного стягнення закінчився ще у червні 2016 року.

Виходячи з того, що правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не є триваючим, а шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився в червні 2017 року, апеляційний суд приходить до висновку, що за результатами апеляційного перегляду ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності поза межами строків, встановлених ч.2 ст. 467 МК України.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову судді змінити, скасувати постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил та закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, 469, 477-481, 485, 483 Митного Кодексу, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Скасувати постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 77031 (сімдесят сім тисяч тридцять одна) гривня 90 коп. з конфіскацією автомобіля марки «NISSAN», модель «LEAF», рік виготовлення - 2014, номер кузова НОМЕР_1 .

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 Митного кодексу України на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв