ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року. м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., при секретарі Корніюк Т.О., з участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Артиш Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Володимир-Волинського міського суду матеріали, які надійшли 28 травня 2019 року від начальника Управління захисту економіки у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 депутата Устилузької міської ради, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, відповідно до п. п. «б», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, не повідомив депутатів Устилузької міської ради про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п. 2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 , будучи депутатом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, відповідно до п. п. «б», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, взяв участь у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п. 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно рішення Устилузької міської ради № 1-1/1 від 03.11.2015 року «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Устилузької міської ради та Устилузького міського голови», ОСОБА_1 , обрано депутатом Устилузької міської ради сьомого скликання.

22.12.2017 року відповідно до протоколу засідання тридцятої сесії Устилузької міської ради, обговорювались питання №7 «Про розпорядження міського голови видані в міжсесійний період».

Згідно прийнятого рішення Устилузької міської ради № 30/7 від 22.12.2017 року «Про виділення коштів для відзначення депутатів Устилузької міської ради з нагоди дня місцевого самоврядування» -7800 гривень в тому числі і депутату ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу засідання тридцятої сесії Устилузької міської ради від 22.12.2017 року «За» прийняття рішення 30/7 від 22.12.2017 року проголосували 16 депутатів Устилузької міської ради, в тому числі «За» прийняття даного рішення проголосував і депутат Устилузької міської ради ОСОБА_1 .

Згідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону, реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та ї службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону, приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі і ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно ст. 28 Закону, передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема суб`єкти відповідальності за корупційні правопорушення зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів.

Пунктом 3 ст. 28 Закону передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Частиною 1 та 2 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка визначає питання врегулювання конфлікту інтересів в органах місцевого самоврядування, передбачено, сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та роз`яснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначеною відповідною радою.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Оскільки неучасть депутата ОСОБА_1 не призвела б до втрати правомочності тридцятої сесії Устилузької міської ради сього скликання, його дії не підпадають під норму абз.3 ч.2 ст.35 Закону, якою передбачено, що у разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем.

Разом з тим, ОСОБА_1 , будучи обізнаним із нормами Закону, свідомо проігнорував вказані вимоги.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи депутатом Устилузької міської ради сьомого скликання, не повідомив депутатів Устилузької міської ради, про наявність в нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення 30/7 від 22.12.2017 року, яким йому було виплачено грошові кошти в сумі 300 гривень та голосуючи «За» прийняття вказаного рішення брав участь у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом ОСОБА_1 та його представницькими повноваженнями безпосередньо вплинула на об`єктивність прийняття рішення, чим порушив вимоги п. 2, п. 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Постановою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.06.2019 року адміністративні справи № 154/1679/19 (провадження № 3/154/745/19), № 154/1680/19 (провадження № 3/154/746/19) про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП, об`єднано в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі номер 154/1680/19, провадження № 3/154/746/19.

В судовому засіданні ОСОБА_1 беззаперечно визнав свою винуватість у неповідомленні депутатів Устилузької міської ради, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, під час прийняття рішення 30/7 від 22.12.2107 року, яким йому було виплачено грошові кошти в сумі 300 грн., та голосуючи «За» прийняття вказаного рішення брав участь у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним його приватним інтересом та його представницькими повноваженнями безпосередньо вплинула на об`єктивність прийняття рішення. Просив суд суворо його не карати, оскільки вчинив дані порушення вперше та неумисно, у вчиненому щиро розкаюється.

Прокурор Артиш Н.В. вважала, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП, тому просила визнати його винуватим у вчиненні даних правопорушень та притягнути до адміністративної відповідальності .

Будучи присутнім під час розгляду справи Устилузький міський голова ОСОБА_2 клопотав перед судом щодо можливого звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю проступку, охарактеризував його виключно з позитивної сторони .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, прокурора, дослідивши всі докази в сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП ч. 2 ст. 172-7 КУпАП з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно ч. 2 ст.172-7 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень, крім його особистих пояснень доводиться й іншими зібраними у справі доказами:протоколами № 115 та № 116 про адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією від 20 травня 2019 року, протоколом засідання тридцятої сесії Устилузької міської ради від 22.12.2017 року відповідно до якого обговорювались питання №7 «Про розпорядження міського голови видані в міжсесійний період», відповідно до якого «За» прийняття рішення 30/7 від 22.12.2017 року проголосували 16 депутатів Устилузької міської ради, в тому числі «За» прийняття даного рішення проголосував і депутат Устилузької міської ради ОСОБА_1 , рішенням Устилузької міської ради № 30/7 від 22.12.2017 року «Про виділення коштів для відзначення депутатів Устилузької міської ради з нагоди дня місцевого самоврядування» -7800 гривень в тому числі і депутату ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , спеціаліста загально-організаційного відділу від 11.05.2019 року, яка в своєму поясненні також вказала, що її призначено уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції і до її посадових обов`язків входить роз`яснення та доведення працівникам та депутатам Устилузької міської ради Законів України, в тому числі «Про запобігання корупції». 22.12.2017 року вона була присутня на черговій тридцятій сесії Устилузької міської ради сьомого скликання, та доводила вимоги присутнім депутатам та працівникам ради вимоги Закону України «Про запобігання корупції». Під час сесії і після її закінчення жоден з депутатів не повідомляв в усній і письмовій формах про наявність реального конфлікту інтересів.

За таких обставин суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Беручи до уваги позитивні характеристики ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що застосування до нього будь-якого виду адміністративного стягнення призведе до порушення справедливого балансу між тяжкістю вчиненого правопорушення та необхідністю понесення за нього покарання, потягне за собою більш тяжкі непропорційні вчиненому додаткові негативні наслідки для правопорушника, а відповідно не буде досягнена мета застосування адміністративного стягнення, визначена ст.23 КУпАП.

При цьому зважаючи на те, що раніше до дисциплінарної та адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягався, позитивно характеризується, беручи до уваги його суб`єктивне ставлення до вчиненого, а саме те, що він не мав на меті умисно не повідомити депутатів про наявність у нього реального конфлікту інтересів, інших негативних мотивів правопорушення також встановлено не було, у вчиненому щиро розкаявся, дане правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків суспільним або державним інтересамчи безпосередньо громадянам, потерпілих від правопорушення немає, а тому приходжу до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та можливість звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Вважаю, що застосування щодо ОСОБА_1 саме такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22,283,284, ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення даних правопорушень, оголосивши усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за вчинення правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер