Справа № 2517/9165/2012 Головуючий у 1 інстанції Рябота В.І.
Провадження № 33/4823/240/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Шахова О.Г., розглядаючи апеляційну скаргу захисника-адвоката Матвієнка В.М. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2012 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2012 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 років з оплатним вилученням транспортного засобу.

06 червня 2019 року, захисник-адвокат Матвієнко В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався лише 27.05.2019 року і тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним був пропущений з поважних причин і просив його поновити.

Також просив змінити постанову суду, виключити з резолютивної частини позбавлення права керування на 10 років.

Вивчивши апеляційну скаргу та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо поважності пропуску строків на апеляційне оскарження постанови суду 1 інстанції, суд приходить до висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Інших строків чи порядку відліку строку на апеляційне оскарження законодавцем не передбачено. Копія ж постанови правопорушнику видається чи надсилається тільки для відома.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 була винесена ще 11 грудня 2012 року, згідно якої Калита в судове засідання не з`явився по невідомій для суду причині, хоча про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що мається поштове повідомлення, однак визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Порушуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався лише 27.05.2019 року, що унеможливило подати апеляційну скаргу вчасно.

Згідно постанови суду, апелянт був проінформований про те, що відносно нього склали протокол про адмінправопорушення, та під час якого свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАп визнав. Протягом тривалого часу, майже 7-ми років, ОСОБА_1 не виявляв інтересу щодо розгляду відносно нього справи в суді для захисту своїх прав та надання пояснень з приводу подій, які відбулись 29.11.2012 року.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поважність причин такого тривалого пропуску строку на оскарження рішення суду, апелянт належними доказами не довів.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подана після закінчення строку на оскарження повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що апелянт подав апеляційну скаргу після закінчення визначеного законодавством строку на оскарження постанови суду та достатніх правових підстав для поновлення цього строку не має, апеляційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити захиснику-адвокату Матвієнку В.М. в інтересах ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2012 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Матвієнка В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2012 року, повернути апелянту.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова