Справа № 323/2531/19
Провадження № 3/323/495/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Гуцал О.П., розглянувши матеріал, що надійшов з Оріхівського РС ГУ ДНС України у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер не відомий, яка на час складення протоколу працювала директором Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад «Оленка», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (інших відомостей не має);

-за ч.1 ст. 188-16 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи директором Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад «Оленка», не забезпечив виконання вимог припису на усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №10, складеного 11.05.2018 року за результатами позапланової перевірки, а саме пункту 5 щодо проведення ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, чим порушила вимоги ст.9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», п.2 розділу ІІІ «Правил техногенної безпеки», затверджених наказом МВС України № 879 від 05.11.2018 року, п.21 ч.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України.

В судовому засіданні правопорушник підтвердила дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак зазначила, що вона вживала заходи для виконання вимог припису шляхом звернення до начальника відділу освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області, на підтвердження чого надала відповідне письмове клопотання. Свою вину у невиконанні вимог припису ОСОБА_1 не визнала.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом серії ЗП №005299 від 20.08.2019 року про адміністративне правопорушення, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, на усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №10, складеного 11.05.2018 року.

Часткове невиконання вимог припису ОСОБА_1 не заперечується.

Статтею 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» передбачено, що суб`єкт господарської діяльності ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогової маси небезпечних речовин.

Пунктом 2 розділу ІІІ «Правил техногенної безпеки», затверджених наказом МВС України № 879 від 05.11.2018 року, передбачено, що суб`єкти господарювання у випадках, визначених Кодексом, забезпечують техногенну безпеку шляхом виконання вимог Кодексу, цих Правил, норм і стандартів стосовно забезпечення техногенної безпеки, а також приписів, розпоряджень і постанов, що відповідно до законодавства видаються посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту; розроблення організаційно-розпорядчих документів щодо забезпечення техногенної безпеки, здійснення постійного контролю за їх дотриманням.

Згідно до п.21 ч.1 ст.20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Посилання ОСОБА_1 на те, що 11.05.2018 року нею було направлено клопотання до начальника відділу освіти, молоді та спорту Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області про закладення коштів на усунення недоліків та придбання вогнегасників, суд не приймає до уваги, оскільки згідно до змісту вказаного клопотання, ОСОБА_1 просила виділити кошти на виконання вимог припису № 57 від 19.10.2017 року, а не вимог припису № 10 від 11.05.2018 року.

Будь-яких інших доказів вжиття заходів на виконання вимог припису на усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №10 від 11.05.2018 року ОСОБА_1 суду не надала.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-16 КУпАП, а саме невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань цивільного захисту, нагляду та контролю за станом захисту територій від надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, дотримання виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 188-16 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із зазначеним правопорушник підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-16 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 188-16 ч.1, 245, 268 ч. 2, 283, 284 ч. 1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-16 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн. (отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА6026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA6026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.П. Гуцал