КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2019 відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП)

в с т а н о в и в:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2019 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

Згідно постанови судді місцевого суду, 07.03.2019 об 11 год. 40 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Рено", державний номер НОМЕР_1 на а/д Київ-Одеса НОМЕР_2 , не був уважний, не обрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Мазда", державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги пунктів 2.3 "б", 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил).

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права.

Обгрунтовуючи поважність пропущення строку апеляційного оскарження, апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови йому вручено 25.03.2019, тоді як подано апеляційну скаргу 04.04.2019.

У апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що суддя місцевого суду неповно дослідив обставини справи та не надав оцінку усім наявним у справі доказам.

Зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про порушення ним вимог п.п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил, у той час як в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено про порушення ним вимог пунктів 2.3 "б", 12.3 Правил.

Суддя місцевого суду не надав оцінку розбіжностям у показаннях учасників дорожньо-транспортної пригоди, та інший учасник - ОСОБА_1 не був допитаний у суді першої інстанції.

Суддя місцевого суду взяв до уваги як доказ дані висновку експертного автотехнічного дослідження №35/19 від 16.03.2019, з якого убачається, що дії ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді не відповідали вимогам пунктів 9.4, 10.1, 2.3 "б" "д" Правил.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення судового засідання до суду апеляційної інстанції не подавав.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, заслухавши думку іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , який не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі останнього у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши доводи скарги, викладені апелянтом, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії постанови судді місцевого суду протягом трьох днів у матеріалах справи відсутні.

Як зазначено у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 25.03.2019, тоді як подано апеляційну скаргу 04.04.2019.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

У зв`язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність апелянта з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пунктів 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об`єктивну оцінку.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього від 07.03.2019, з якого убачається, що 07.03.2019 об 11 год. 40 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Рено", державний номер НОМЕР_1 на а/д Київ-Одеса НОМЕР_2 , не був уважний, не обрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, унаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Мазда", державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги пунктів 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил /а.с. 1/; даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, на якій зображено напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів та їх розташування після зіткнення, а також локалізація пошкоджень, яка підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без зауважень /а.с. 2/; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.03.2019, який зазначив, що об 11 год. 40 хв. він рухався у середній смузі, коли відчув удар в задню частину свого автомобіля /а.с. 3/; даними відеозапису, на якому зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду /а.с. 10/; даними висновку експертного автотехнічного дослідження №35/19 від 16.03.2019, відповідно до якого, в даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди перебувають дії водія ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам п.п. 9.4, 10.1, 2.3 "б", "д" Правил. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди перебувають дії водія ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил /а.с.21-25/.

Ретельно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, у сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, даними відеозапису та висновками експертного дослідження, приходжу до переконання, що суддею місцевого суду вірно встановлено фактичні обставини справи, відповідно до яких водій ОСОБА_2 , рухаючись з порушенням вимог Правил, здійснив зіткнення з автомобілем "Мазда", що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суддя місцевого суду неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, є необґрунтованими. Як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі аналізу усіх наявних по справі доказів у їх сукупності.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не допитав іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних, які б вказували на те, що ОСОБА_2 звертався до судді місцевого суду з відповідними клопотаннями.

Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду не взяв до уваги як доказ висновок експертного автотехнічного дослідження №35 / 19 від 16.03.2019, спростовується даними оскаржуваної постанови, відповідно до якої, суддя місцевого суду надав належну оцінку вказаному доказу та вірно визнав висновки вказаного експертного дослідження як доказ винуватості ОСОБА_2

Доводи ОСОБА_2 про те, що згідно вищевказаного висновку експертного автотехнічного дослідження №35/19 від 16.03.2019, дії ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді не відповідали вимогам пунктів 9.4, 10.1, 2.3 "б" "д" Правил, не спростовуються правильність висновків судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Як убачається з висновку експертного автотехнічного дослідження №35/19 від 16.03.2019, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є в комплексі невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України у діях обох водіїв: ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Разом з тим, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин. Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), увипадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Як убачається із матеріалів справи, у провадженні суду перебуває протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 Протокол стосовно ОСОБА_1 за порушення ним вимог Правил працівниками поліції не складався.

Враховуючи, що у провадженні суду перебуває справа за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , та протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у межах даного провадження не складався, оцінка дій ОСОБА_1 у даному випадку не впливає на правильність висновків судді місцевого суду.

Отже, суддя місцевого суду розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Разом з тим, обгрунтованими є доводи ОСОБА_2 у апеляційній скарзі про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про порушення ним вимог п.п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил, у той час як в мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено про порушення ним вимог пунктів 2.3 "б", 12.3 Правил.

Так, як убачається з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду, визнавши доведеними вказані у протоколі фактичні обставини справи дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил, у мотивувальній частині постанови вказав про порушення ОСОБА_2 також вимог п.п. 2.3 "б", 12.3 Правил.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, в межах якого суд розглянув справу про адміністративне правопорушення, не містить фактичних обставин щодо порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 12.3 Правил, а тому суддя місцевого суду помилково вказав у оскаржуваній постанові про наявність у діях ОСОБА_2 порушення вказаних вимог Правил.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - зміні, з виключенням з постанови посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 12.3 Правил.

Враховуючи, що виключення з постанови посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 12.3 Правил не впливає на правильність висновків судді місцевого суду про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підстав для скасування постанови судді місцевого суду в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2019.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2019 стосовно ОСОБА_2 - змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови вказівку про порушення ОСОБА_2 вимог пункту 12.3 Правил та вважати, що зіткнення транспортних засобів сталося через порушенням водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил.

У решті постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В.Мельник