Справа № 159/1969/19
Провадження № 3/159/1286/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_2 , місце роботи не повідомив, мешканця АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 06.04.2019 року , після 00 год. в м. Ковелі по вул. Відродження керував автомобілем марки «Ford Focus» номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя) та від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, тобто своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, особистих пояснень не надала. Цим правом ОСОБА_1 не скористався безпосередньо під час складання протоколу, не висловивши будь-яких зауважень до нього та відмовився від підпису.

Захисник особи , що якої складено протокол, в судовому засіданні в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП просить відмовити за недоведеністю скоєння останнім вказаного правопорушення, ствердивши, що матеріалами справи не доведено факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , а перебування останнього на місці пригоди біля автомобіля по приїзду працівників поліції не свідчить про управління ним.

Одночасно, просить визнати недопустимими подані та досліджені в судовому засіданні докази, і зокрема: відеофіксацію з нагрудних камер поліцейських, рапорти поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ім`я начальника відділу, а також пояснення як свідка рядового поліції ОСОБА_3 без наведення відповідних доводів та підстав.

Вважає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення не доведена, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки висунуте обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а ці сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь .

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , пояснення свідків та дослідивши матеріали справи приходжу до однозначного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху.

Даний висновок ґрунтується на досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказах, які слід віднести до належних та допустимих, що повністю спростовують заперечення захисника особи відносно якого складено протокол про відсутність в його діях складу правопорушення.

Так судом встановлено :

- ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Останній відмовився в присутності двох свідків. Законність дій працівників поліції в конкретному випадку не викликає сумнівів, оскільки візуально встановлено, що ОСОБА_1 в час вказаний в протоколі перебував в стані сп`яніння, а відтак протокол про адміністративне правопорушення як доказ є належним та допустимим.

В судовому засіданні поліцейській ОСОБА_3 підтвердив викладені в протоколі обставини , категорично ствердив, що в час зазначений в протоколі він в складі екіпажу поліцейських слідував за автомобілем , яким керував ОСОБА_1 і був очевидцем як той не справившись з керуванням допустив з`їзд автомобіля в кювет, а вийшовши з автомобіля (місце водія)намагався піти від нього.

Об`єктивно вказані пояснення підтверджено і відеозаписом з місця пригоди та в подальшому , який підтверджує відмову особи, яка управляла транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження відповідного огляду в присутності свідків.

Цим та відеозаписом підтверджено, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та спростовано його пояснення на місці проте, що автомобілем він не управляв.

Із відеозапису слідує, що саме ОСОБА_1 залишив місце водія та в подальшому автоматично закрив двері автомобіля за допомогою технічного пристрою.

Пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що він бачив ОСОБА_1 біля автомобіля , який не рухався не спростовують твердження поліцейського та інших доказів які були предметом дослідження в судовому засіданні .

Отже, поліцейськими вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зазначені вище обставини дають підстави суду вважати, що дії працівників поліції є законними і такими, що не суперечать вимогам КУпАП та вказаної Інструкції і в своїй сукупності об`єктивно підтверджують вчинення ОСОБА_1 порушення. п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення в повному обсязі доводиться матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, постановою про накладення стягнення по справі про адмінправопорушення від 06.04.2019 року,поясненнями свідків, відеозаписом.

Таким чином, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33, 34КУпАП, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до останнього слід застосувати стягнення у чіткій відповідності до ч.1ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст.33, 283, 284 п.1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір",

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 384 грн.20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуВ. О. Лесик