Справа № 740/845/19 Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/4823/195/19
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Як установив суд, 12 лютого 2019 року о 02 годині 40 хвилин на площі Франка в м. Ніжин Чернігівської області ОСОБА_1 керував автомобілем маки «Ауді А 6», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсності.

Вказує на те, що у судове засідання він не з`являвся, оскільки перебував у хворобливому стані, про що надав суду медичні документи та подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Свідки були тільки на місці зупинки транспортного засобу, у лікарні та під час складання протоколу були відсутні. Не заперечує, що дійсно вимагав проходження огляду тільки у закладі охорони здоров`я, оскільки бачив по телевізору, що прилади працівників поліції не завжди відповідають вимогам законодавства. На його вимогу працівники поліції відмовились надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Судом не було враховано, що він хворів на час зупинки працівниками поліції, саме його хворобливий стан поліцейські помилково прийняли за стан сп`яніння.

Зазначає про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Враховуючи те, що він того дня спиртне не вживав та транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння не керував, від проходження медичного огляду не відмовлявся, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На апеляційний розгляд апелянт ОСОБА_1 двічі викликався і не прибув без поважних причин, не бажав постати перед судом та надати пояснення.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 тричі звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи, з підстав перебування на стаціонарному лікуванні.

При цьому, подаючи заяву про відкладення судового розгляду 12 березня 2019 року, ОСОБА_1 не надав жодного підтверджуючого документу того, що причина його неявки є поважною, або про те, що він перебував на лікарняному в цей період часу.

У двох інших випадках Роговинським Е.А. були надані довідки про те, що він перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.11, 29, 37).

Проте, судовий розгляд не може тривати безкінечно і суд обмежений стислими строками розгляду справ даної категорії, який становить десять днів. У даному випадку, суд пішов на зустріч апелянту та двічі відкладав судовий розгляд, порушуючи встановлені КУпАП строки судового розгляду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Хвороби та системність лікування ОСОБА_1 , який є особою молодого працездатного віку, яка до того ж має право на керування транспортним засобом, надає підстави судити, що в такий спосіб він затягував судовий розгляд справи, надаючи довідки про перебування на лікуванні у різних відділеннях закладу охорони здоров`я, недобросовісно користувався наданими йому процесуальними правами, а тому суд провів судовий розгляд у його відсутність з обґрунтованих підстав.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 12 лютого 2019 року о 02 годині 40 хвилин на пл. Франка в м. Ніжин Чернігівської області ОСОБА_1 керував автомобілем маки «Ауді А 6», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків

Зміст протоколу повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не містить будь-яких ознак фальсифікації викладених у ньому обставин.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 13, 43).

Твердження апелянта про те, що свідки були присутні тільки на час зупинки транспортного засобу, але не були присутні під час складання протоколу та огляду у медичному закладі, не заслуговують на увагу з тих підстав, що п. 6 розділу ІІ Інструкції визначена обов`язкова присутність двох свідків тільки під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В закладі охорони здоров`я присутність свідків є необов`язковою.

З наявного у матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 65 від 12 лютого 2019 року убачається, що ОСОБА_1 спочатку погодився поїхати до закладу охорони здоров`я але під час перебування у медичному закладі, відмовився від огляду в категоричній формі (а.с.5).

Таким чином, апелянт двічі відмовився від проходження огляду, як у присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.

Інструкцією дійсно передбачена необхідність оформлення направлення водія до медичної установи для проведення огляду на стан сп`яніння але у разі, якщо водій погоджується на проведення такого огляду. Направлення є підставою для проведенні огляду у лікаря.

Відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, як вказує апелянт, немає ніякого відношення до даної справи, оскільки він як водій підозрювався у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вказуючи на те, що працівники поліції сплутали його хворобливий стан зі станом алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 залишив поза увагою вимогу п. 2.9 «б» Правил дорожнього руху, яким забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу.

З урахуванням викладеного, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 в порушенні пункт 2.5 Правил дорожнього руху, є цілком обґрунтованими.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець