ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/1199/17 Суддя 1-ї інстанції: Бондарєва І.В.
Провадження № 33/818/240/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши клопотання заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Боровського А. про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10.04.2018 року у відношенні ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2018 року відмовлено у задоволенні подання начальника Немишлянського районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про заміну адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.03.2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді 30 годин громадських робіт, визнано такою, що не підлягає виконанню у зв'язку зі спливом строку давності виконання.

Не погодившись з таким рішенням, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Боровський А. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову від 10.04.2018 року.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, обґрунтовуючи це тим, що Харківській місцевій прокуратурі № 3 стало відомо про прийняте рішення під час моніторингу судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень України під час виконання завдання прокуратури Харківської області, яке надійшло 17.01.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що є підстави для відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст. 294 КУпА.П, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Нормами чинного КУпАП не передбачено будь-яких виключень щодо строків оскарження прокурором судових рішень у справах про адміністративні правопорушення, як і не встановлено обов'язку органу (посадової особи) після закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення направляти прокурору копію судового рішення.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 перехідних положень Конституції України визначено, що прокуратура продовжує виконувати відповідно до чинних законів функцію досудового розслідування до початку функціонування органів, яким законом будуть передані відповідні функції, а також функцію нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, - до набрання чинності законом про створення подвійної системи регулярних пенітенціарних інспекцій.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладаються функції нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні ним такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру».

Частиною 3 ст. 7 КУпАП також встановлює, що додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно із приписами ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Частина 1 ст. 287 КУпАП передбачає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 2, ст. 26 Закону України «Про Прокуратуру» п. 9 Перехідних положень Конституції України, ч. ч. 4, 5, ст. 7, ч. 1 ст. 250, ч. 1 ст. 287 КУпАП на прокурора покладено обов'язок здійснювати нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., ЄСПЛ вказує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Таким чином, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення прокурор повинен постійно вживати заходи щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а не тільки під час проведення ним перевірки, та моніторингу судових рішень.

Пункт 2 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про доступ до судових рішень», який набрав чинності 01.06.2006 року передбачає забезпечення постійного внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень.

У зв'язку з чим прокурор, як особа, яка наділена функцією нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, мав вільний доступ до судових рішень місцевих загальних судів, та безперешкодно міг ознайомитись з оскаржуваною постановою, яка перебуває у відкритому доступі в Реєстрі на офіційному веб-порталі судової влади України.

З врахуванням викладеного відсутні підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження прокурором пропущено з поважних причин, у зв'язку з чим слід відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову від 10.04.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 250, 287, 294, 295 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Боровського А. про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2018 року у відношенні ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Боровського А. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.04.2018 року у відношенні ОСОБА_3 повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик