01.10.2019
Справа № 720/2138/19
Провадження № 3/720/701/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Вівчар Г.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Чернівецькій прикордонний загін державної прикордонної служби України 29 вересня 2019 року склав відносно ОСОБА_1 адміністративний протокол за ч.1 ст.204-1 КУпАП в якому зазначили, що ОСОБА_1 будучи громадянином України на підставі паспорту серії НОМЕР_1 від 19.01.2010 року виданий за №7323 намагався перетнути державний кордон України в пункти пропуску «Мамалига» що розташований в с. Мамалига, Новоселицького району пред`явивши на паспортний контроль на виїзді паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданий 06 квітня 2016 року ім`я ОСОБА_2 чим вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадян України документу, тим самим порушив вимоги ст..2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст..9,12 Закону України «Про Державний кордон України «Відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково та суду пояснив, що він є громадянином України та одночасно має громадянство Румунії, наданий ним паспорт для перетинання державного кордону є належним та офіційним документом якій не містить ніяких підроблень.

До протоколу про адміністративне правопорушення додається копія закордонного паспорту серії НОМЕР_1 від 19.01.2010 року виданий за №7323 та копія громадянина Румунії №053638861 виданий 06 квітня 2016 року ім`я ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 204-1 КУпАП встановлено, що Перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1ст.9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Аналіз правових норм у своєї сукупності з наданими матеріалами адміністративного протоколу дають суду підстави для висновку, що в розумінні складеного протоколу та диспозиції ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається використання паспорта громадянина Румунії якій як би є підроблений, однак доказів, які давали б підстави піддати сумніву належність кожного з поданих ОСОБА_1 уповноваженому органу Державної прикордонної служби України документів, у справі немає. Пред`явлення ОСОБА_1 уповноваженому органу Державної прикордонної служби України свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон після пред`явлення тому ж органу свого ж паспорту громадянина Румунії належності будь-якого з цих документів не виключає.

Одночасно, суд вважає, що позиція Чернівецького прикордонного загіну державної прикордонної служби України відносно тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції " Про громадянство" від 06.11.1997, ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006, згідно якої Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Частиною першою статті 9 Конституції України закріплено, що чинні міжнародну договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Постановою Пленуму вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №13 від 19.12.2014 року «Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя» у п. 2 роз`яснюється, що Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України у формі ратифікації, та договори, які не потребують ратифікації й затверджені у формі указу Президента України або постанови Кабінету Міністрів України, є частиною національного законодавства України (частина перша статті 9 Конституції України, частина перша статті 3, стаття 12, стаття 19 Закону № 1906-IV). У зв`язку із цим суди при застосуванні міжнародних договорів України під час здійснення правосуддя мають враховувати, що частиною національного законодавства слід розглядати не тільки ратифіковані Верховною Радою України міжнародні договори України, а й ті міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано в інших формах, погоджених сторонами, наприклад, шляхом "підписання", "прийняття", "затвердження" і "приєднання", за допомогою яких держава виражає в міжнародному плані свою згоду на обов`язковість для неї договору (підпункт b пункту 1 статті 2 Віденської конвенції, стаття 8 Закону № 1906-IV)

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 204-1 ч. 2, 221, 247, 283,284 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Закрити провадження в справі за ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду в порядку передбаченого КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.