ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка навчається у Волноваському ПТУ на 2 курсі, паспорт № НОМЕР_1 від 11.04.2018р., РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП,

встановив :

До суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, згідно якого вона 19.09.2019р. о 10.00 курила тютюнові вироби «ЛМ» біля аптеки, яка розташована в м. Волноваха по вулиці Менделєєва, буд. 45б, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно курила за будівлею аптеки, однак людей не було, знаків про заборону куріння вона там не бачила.

Перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 175-1 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, згідно ч. 1 статті 175-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, яким в даному випадку є Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Так, частинами 2, 3,4 статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» визначені місця, в яких заборонено куріння тютюнових виробів, стаття містить вимоги щодо позначення таких місць та інші відомості.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 курила тютюнові вироби біля аптеки, що не входить до визначеного Законом переліку місць.

Також не зазначено та не підтверджено матеріалами справи, що куріння у зазначеному місці заборонено рішенням Волноваської міської ради, що є невід`ємною складовою порушення, що це місце входить до переліку, що там розміщений відповідний знак про заборону куріння.

Крім того до протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу вчинення правопорушення, відсутні свідки.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи

З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення як доказ винуватості у вчиненні правопорушення необхідно вважати недостатнім для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення щодо накладення на останнього адміністративного стягнення за через відсутність об`єктивного взаємозв`язку цього доказу з іншими дослідженими в суді доказами, у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 221, 247, 280, 284, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук