Справа№ 754/3079/19 Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк Р.Я.
Провадження № 33/824/2402/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 26 лютого 2019 року о 01 годині 40 хвилин в м. Києві по вул. Бальзака,91/29 керував автомобілем «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року скасувати, а провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки в своїй постанові доводам апелянта щодо фактичних обставин справи, порушення відомчої Інструкції від 09 листопада 2015 року та чинного законодавства співробітниками патрульної поліції.

Так, працівниками поліції було порушено вимоги ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки незаконно зупинили транспортний засіб апелянта, не пояснивши причини його зупинки. Порушили вимоги ст. 261 КУпАП, фактично здійснивши його затримання більше ніж на 4 години, не склали протокол про адміністративне затримання, не повідомили про його затримання родичів та його керівників, не проінформували центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про його затримання, що є безумовним порушенням права на захист. Порушили вимоги п. 1 ст. 262 КУпАП, оскільки патрульні поліцейські не уповноважені затримувати особу за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Грубо порушили абз. 1 ст. 263 КУпАП. Порушили вимоги п. 5, 7, 9, 10 Розділу 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, оскільки жодного протоколу співробітниками патрульної поліції про затримання складено не було. Безпідставно застосовували до апелянта фізичну силу, розірвавши його пальто та вивихнувши ліве плече. Окрім цього, принижуючи його гідність спеціально світили фонарем в очі, не реагуючи на його вимоги припинити це.

Крім того, апелянт вказав, що на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення саме за порушення п. 2.5. ПДР України. Проте, він навпаки бажав пройти освідування, що і було зафіксовано ним у протоколі, однак, співробітники патрульної поліції постійно ігнорували його вимогу. Жодної відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він не висказував.

Більше того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння без конкретизації якого саме, де саме та за допомогою якого спеціального технічного засобу. Таким чином, співробітниками патрульної поліції при складанні протоколу були порушені вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 щодо проведення процедури огляду на стан сп`яніння.

Апелянт звертає увагу суду на те, що він керує транспортними засобами більше 10 років і за весь час на нього не було складено жодного протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт вказав, що суддею Вінтоняком Р . Я. було порушено його право на захист, в тому числі право захищати самого себе особисто від пред`явлених звинувачень, право бути присутнім на судових засіданнях під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, право на постановлення запитань свідком, право на подачу додаткових заперечень, клопотань, право на розгляд справи належним і безстороннім судом, розгляд справи відбувся неналежним судом, який підлягав відводу (фактично порушено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод) тощо. Також суддею Вінтоняком Р.Я. зазначені неправдиві фактичні дані у постанові від 10 травня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, поліцейського роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП капрала поліції Захарову Н.О. та інспектора ПП роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 УПП у м. Києві капрала поліції Борисюка О.М., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДРУкраїни ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 189829 від 26 лютого 2019 року, згідно якого 26 лютого 2019 року о 01 годині 40 хвилинв м. Києві по вул. Бальзака, 91/29 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26 лютого 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 лютого 2019 року;

- розпискою на імя ОСОБА_1 , в якій останній підтверджує факт залишення на зберігання транспортного засобу «Тойота»;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції перебував з ознаками сп`яніння, про що свідчить його поведінка та манера розмови. В подальшому ОСОБА_1 став втікати на автомобілі з місця його зупинки працівниками поліції та був зупинений шляхом переслідування. ПізнішеОСОБА_1 в присутності двох свідків на неодноразові, чисельні, пропозиції працівників патрульної поліції пройти огляд у лікаря-нарколога відмовився, вимагав відвезти його назад до його автомобіля.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду були допитані поліцейський роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП капрал поліції ОСОБА_6 та інспектор патрульної поліції роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 УПП у м. Києві капрал поліції ОСОБА_7 , котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест» та і в медичному закладі.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони суперечать об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції діяли у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Будь-яких порушень вимог закону, ні працівниками поліції, ні судом першої інстанції, на переконання апеляційного суду, не допущено.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання останній, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай