Справа № 755/6330/19 Головуючий в суді І інстанції - Марфіна Н.В.
Провадження № 33/824/2418/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2019, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.03.2019 о 10 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Празька, 12, керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені, не реагують на світло, бліде обличчя. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10.05.2019, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано яким методом, вимірювальною технікою та обладнанням встановлено факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння. У матеріалах справи відсутній акт медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, документи, на підставі яких можливо встановити, що вимірювальна техніка та обладнання має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 28.03.2019, направлення на огляд було здійснено 28.03.2019 об 11 год. 00 хв., а огляд - 28.03.2019 об 11 год. 30 хв. Виходячи зі змісту п.7 р.III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», визначення наркотичного засобу або психотропної речовини можливо лише на підставі проведення лабораторних досліджень. Проведення лікарем процедури з визначення наркотичного стану на підставі лабораторних досліджень виключає надання результатів протягом 30 хвилин та є більш тривалою процедурою. При цьому, виключаються будь-які експрес тести. Враховуючи вказані порушення, апелянт вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння необхідно визнати недійсним.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 28.03.2019 близько 10 год. 55 хв., його було зупинено працівниками патрульної поліції у м. Києві ДПП України. При цьому він заперечував вживання будь-яких наркотичних речовин. Будучи впевненим у негативному результаті огляду на стан наркотичного сп`яніння, погодився пройти його у лікаря-нарколога. Зазначив, що позитивний результат тесту виявився внаслідок того, що напередодні виходячи на балкон за місцем проживання, для того щоб зняти білизну, не усвідомлюючи того, він вдихав дим, який видихав його брат під час куріння.

Зазначені показання ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне та повністю спростовуються матеріалами провадження.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №310671 від 28.03.2019, ОСОБА_1 28.03.2019 о 10 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Празька, 12, керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей звужені, не реагують на світло, бліде обличчя. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 ПДР України (а.с.1).

На відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського від 28.03.2019 зафіксовано, як водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с.3).

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 28.03.2019 вбачається, що об 11 год. 30 хв. 28.03.2019 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.2).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, із врахуванням зазначеного вище, приходить до переконання, що викладені у тексті оскаржуваного рішення висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Посилання апеляційної скарги на невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль