Шаргородський районий суд
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 травня 2019 року

справа № 152/611/19

провадження №3/152/279/19

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О.

з участю:

прокурора Жмеринської

місцевої прокуратури Чубика Я.О.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув матеріали, які надійшли від Вінницького управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.01.2005,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції та будучи інспектором реагування патрульної поліції №1 Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, і відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та примітки до ст.172 6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" несвоєчасно (11.09.2018), без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. визнав частково, суду пояснив, що несвоєчасно, а саме 13.09.2018 подав декларацію "після звільнення", оскільки не був належним чином обізнаним у вимогах антикорупційного законодавства. Умислу на несвоєчасне подання чи на неподання декларації він не мав.

Прокурор Чубик Я. ОСОБА_2 . вважає, що винуватість ОСОБА_1 доведена його особистими поясненнями в суді, матеріалами справи, і просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

У якості доказів в підтвердження несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - Кучкудою М. ОСОБА_3 , до матеріалів справи долучено рапорти старшого оперативного уповноваженого Вінницького управління ДВБ України В.В.Шевчука начальникові Вінницького УДВБ ОСОБА_4 І. ОСОБА_5 . про факт виявлення та обставини порушення ч.2 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції" ОСОБА_1 (а.с. 8 - 9, 11 14, 23), копію декларації, поданої ОСОБА_1 13.09.2018 о 18 год. 28 хв. (тип декларації після звільнення) (а.с.15 21); копії витягів із наказів начальника ГУНП у Вінницькій області від 07.11.2015 № 2о/с, від 09.12.2016 №228 о/с, від 09.10.2017 № 178 о/с про призначення на посаду інспектора Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП та звільнення зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 ЗУ "Про національну поліцію" (за власним бажанням) ОСОБА_1 (а.с.23 25); присягу працівника поліції ОСОБА_1 від 07.11.2015 (а.с. 26/ на звороті); власноручну розписку ОСОБА_1 від 10.10.2017 року, із якої вбачається, що останньому при звільненні зі служби в поліції було роз`яснено положення ч.2 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції" щодо подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, за період не охоплений раніше поданими деклараціями шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб сайті НАЗК (а.с.26); відомості з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про послідовність дій користувача ЄДРДО ОСОБА_1 , які він вчинив в період з 01.01.2018 по 31.12.2018, із яких вбачається, що у вказаний період ОСОБА_1 почав заповнювати декларацію "Після звільнення" лише 13.09.2018 о 17.42 год. та подав її цього ж дня о 18.48 год. (а.с.36 - 43); листи НАЗК від 07.09.2018 та 16.01.2019 про технічні збої у роботі ІТС Реєстр (а.с.31, 33).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 має спеціальне звання старший лейтенант поліції, 07.11.2015 склав присягу поліцейського, з 07.11 2015 по 10.10.2017 проходив службу в поліції, останнім часом (перед звільненням) - інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, і відповідно до підпункту "3" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" та примітки до ст.172 6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи витягами з наказів начальника ГУНП у Вінницькій області від 07.11.2015 № 2о/с, від 09.12.2016 №228 о/с, від 09.10.2017 № 178 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду інспектора Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП, присвоєння спеціального звання та звільнення останнього зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 ЗУ "Про національну поліцію" (за власним бажанням) ОСОБА_1 (а.с.23 25), присягою працівника поліції Кучкуди М ОСОБА_6 від 07.11.2015 (а.с. 26/ на звороті).

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України… Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст.17 ЗУ "Про національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно положень підпункту "з" пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ "Про запобігання корупції" поліцейські віднесені до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції" поліцейські зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, при звільненні і після звільнення за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування передбачена статтею 172-6 КУпАП.

Приміткою до ст.172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.1 ЗУ "Про запобігання корупції" визначено, що, правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

ОСОБА_1 , як особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування зобов`язаний був, відповідно до ч.2 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції", подати декларацію до 1 квітня 2018 року, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (після звільнення).

Разом з тим, матеріалами справи встановлено та не заперечується ОСОБА_1 , що електронна декларація після звільнення подана ним несвоєчасно - 13.09.2018 (а.с.39 - 43).

Ствердження ОСОБА_1 про те, що йому при звільненні зі служби не роз`яснялись вимоги антикорупційного законодавства, суд не приймає, оскільки вони спростовуються власноручною розпискою, яка знаходиться в матеріалах особової справи ОСОБА_1 , про те, що останньому роз`яснено положення ч.2 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції" щодо подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, за період не охоплений раніше поданими деклараціями шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб сайті НАЗК (а.с.26).

Отже, аналіз перевірених і оцінених доказів переконують суддю про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, пов`язаного з корупцією, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, особою, уповноваженою на виконання функцій держави і він повинен нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, ч.1 ст. 172-6, ст.ст. 245, 246, 248 252, 280, 283, 284, 287, 289, ч. 2 ст. 294, ст. 307 КУпАП, ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 45 ЗУ "Про запобігання корупції", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року), п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ " Про судовий збір", -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суддя: Т.О. Соколовська