ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю:

секретаря судових засідань Сабадаша Ю.С.

учасників судового провадження:

прокурора Ревеги К.Т.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Хоміцької Т.Б.

перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2019 року:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 06.01.1998 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , українку, громадянку України, з вищою освітою, заміжню, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 м. Чернівці, працюючу головним державним інспектором відділу супроводження судових спорів юридичного управління Головного управління ДФС у Чернівецькій області, державного службовця категорії «В», раніше не судиму, таку, що до адміністративної відповідальності не притягалася, -

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На вказану постанову районного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження по справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

ЄУ №727/4904/19 Головуючий у І інстанції: Смотрицький В.Г.

Провадження №33/822/301/19 Суддя-доповідач: Потоцький В.П.

Категорія: ч.2 ст. 172-6 КУпАП

Свої вимоги обґрунтовує тим, що районним судом не було з`ясовано усіх обставин справи та не надано належної оцінки наявним доказам. Вказує на те, що повідомлення про суттєві зміни не внесла у 10 денний термін з необережності, оскільки на те були поважні причини, а саме спочатку тяжко захворів її свекор ОСОБА_2 , а згодом 31.12.2018 року він помер.

Зазначає, що умислу, корисливого мотиву чи особистого інтересу приховати зміни в майновому стані не мала.

На вказану апеляційну скаргу прокурором подано заперечення, у яких останній вказує на те, що постанова районного суду є обґрунтованою та законною, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення.

Зазначає, що доказами, наявними у справі, підтверджено обізнаність ОСОБА_1 з положеннями ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». При цьому, остання, перебуваючи на робочому місці, мала фактичну можливість та підстави подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Хоміцьку Т.Б., які просили постанову районного суду скасувати, а провадження по справі закрити, з підстав наведених в апеляційній скарзі, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову районного суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, відповідно до ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, а також на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що вказаних вимог закону районним судом не було дотримано в повному обсязі. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП, суддя не вжив всіх передбачених заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, чим допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 пояснила, що дійсно 30.11.2018 року отримала в подарунок від свого батька ОСОБА_3 - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у якій вона постійно проживає з 2002 року. Зазначила, що таки не повідомила НАЗК у 10-денний строк про отримання такої квартири у власність. Разом з тим, умислу на порушення вимог фінансового контролю не мала, про що свідчить зокрема те, що вона зазначила право власності на цю квартиру у щорічній декларації за 2018 рік. Вказала і на те, що на початку грудня захворів її свекор ОСОБА_2 за яким вона здійснювала догляд, оскільки останній не міг самостійно пересуватися, а пізніше 31.12.2018 року він помер від онкозахворювання. У зв`язку із цим зазначає, що просто забула у клопотах подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Зауважила, що умислу, як і будь-якого корисливого мотиву чи особистого інтересу, інтересу третіх осіб на неподання такого повідомлення вона не мала.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 175 від 25.04.2019 року, ОСОБА_1 , будучи, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як вбачається з Єдиного Державного реєстру Декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання нею доходу (30.11.2018), у вигляді подарунку (квартири) вартістю 203998 грн. (двісті три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім гривень), чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, ОСОБА_1 , відповідно до наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області №111-о від 27 квітня 2018 року «Про переведення працівників», переведена на посаду головного державного інспектора відділу супроводження судових спорів юридичного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області. Підтверджено спеціальне звання «Радник податкової та митної справи III рангу».

За таких обставин, остання, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, оскільки є державним службовцем.

Крім цього, відповідно до договору дарування від 30.11.2018 року укладеного між «дарувальником» ОСОБА_3 та «обдаровуваною» ОСОБА_1 , остання отримала у подарунок квартиру за номером АДРЕСА_2 номером 9. Згідно договору дарування, дарунок оцінено сторонами у 203998 гривень (двісті три тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім гривень) (а.с.12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.11.2018 року (індексний номер 147612477), ОСОБА_1 зареєструвала право власності на нерухоме майно, квартиру загальною площею 50,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Вказані обставини щодо отримання квартири у дарунок, не заперечує і сама ОСОБА_1

Згідно вимог ст.52 Закону України «Про запобігання корупції»,у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму,яка перевищує 50прожиткових мінімумів, встановлених

для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання повідомлення, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм дає підстави прийти до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення,умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, вказано, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, на умисну форму вини і на наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Зазначене вище, також підтверджується і положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких під корупцією слід розуміти використання особою,зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих

їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Прокурором в судовому засіданні,як суду першої інстанції,так і апеляційного суду, не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, більше того про наявність у неї відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб.

Про відсутність у ОСОБА_1 прямого умислу, спрямованого на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, свідчить також те, що остання не приховала факт отримання нею у власність квартири, а було офіційно, у встановлений законодавством спосіб, укладено договір дарування.

Крім цього остання у щорічній декларації за 2018 рік, зазначає у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» інформацію про вказану квартиру, як таку, що належить їй на праві власності, а також відображає інформацію про квартиру у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування», що також свідчить про відсутність у неї будь-якого наміру приховати цю квартиру від органів НАЗК.

Більше того, станом на час розгляду справи апеляційним судом, ОСОБА_1 вже подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, відповідно до даних Єдиного Державного реєстру Декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу інкримінованого їй правопорушення, а тому зазначене виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували викладене матеріали справи не містять, при цьому один лише протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, не може бути достатнім доказом винуватості ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до статі 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що постанова районного суду щодо ОСОБА_1 є необґрунтованою та прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї - закриттю, у відповідності до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.172-6, 245, 247, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.П. Потоцький