Справа № 206/2306/19
Провадження № 3/206/884/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Грицаюк Н.М., при секретареві Норі І.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 року о 19 год. у м. Дніпро по вул. М. Малиновського, 108, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ21154, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 2.5, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що він відмовився від проходження медичного огляду, оскільки він був не згоден з діями працівників поліції щодо його зупинки, щодо стану пояснив, що у нього алергія на цвітіння квітів, тому у нього були такі очі. 07 червня 2019 року в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ОБ № 190250 про адміністративне правопорушення від 10.04.2019 року, рапортом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , диском з відеозаписом, в ході якого ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Суд вважає, що вина правопорушника доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобам в стані наркотичного сп`яніння, оскільки це твердження спростовується матеріалами справи та диском з відеозаписом, в ході якого ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушує п.2.5 ПДР, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , які полягають що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, то до цих доводів суд відноситься критично, оскільки у даному випадку судом не вирішується питання про дійсність перебування в стані наркотичного сп`яніння, а вирішується спір щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на вищезазначене, суд вважає що вина ОСОБА_1 доведена, а його доводи суд розцінює як спробу уникнення відповідальності.

Таким чином, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, ступінь вини правопорушника, його особистість, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому вважає за можливе накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк