Справа № 264/2865/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Литвиненко Наталя Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту проколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №022364 вбачається, що ОСОБА_1 12.04.2019 року о 10-20 годині, рухаючись по вулиці Заозерній, біля будинку №43 в Кальміуському районі м. Маріуполя керував автомобілем «ЗАЗ Daewoo T13110» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців, блідість шкіри, зіниці очей не реагують на світло, сухість в порожнині рота). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 12.04.2019 року був зупинений співробітниками поліції для проходження медичного огляду, від якого він відмовився, у зв`язку із тим, що перевозив хвору матір, яка є інвалідом третьої групи, в неї закінчились ліки та отримавши в лікарні рецепт, вони терміново їхали за ними, оскільки вони знаходяться тільки в одній аптеці. Зазначив, що був тверезий, однак через те, що хвилювався за здоров`я матері відмовився від проходження медичного огляду. Звернув увагу суду на те, що працівники поліції не направили його до медичного закладу, з метою проведення огляду на стан сп`яніння лікарем.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що 12.04.2019 року співробітниками поліції були запрошені в якості понятих для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , який нібито перебував у стані наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Зазначили, що водій поводив себе адекватно, ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння вони не бачили, відмову від медичного огляду аргументував тим, що везе хвору матір в лікарню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Суд вважає, що у наведеній обстановці ОСОБА_1 , який поспішав до лікарні із хворою матір`ю, що підтверджується медичною картою амбулаторного хворого та рецептом лікаря, поводився адекватно, усвідомлено, пояснював причину свого незначного збудження, що відповідає нормальній поведінці особи, яка не перебуває ні у стані алкогольного, ні у стані наркотичного сп`яніння. Мотиви, із яких поліцейський дійшов до висновку про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння встановити неможливо, оскільки відсутній відеозапис з місця правопорушення.

Таким чином, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 відсутні належні та допустимі докази стану сп`яніння, такі як: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, до суду не було передано та не долучено до протоколу відео правопорушення, що позбавляє суд можливості зробити висновок щодо винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження та були спростовані доказами наданими ОСОБА_1 , дослідженими в ході судового розгляду.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні відеофіксація події, направлення в медичний заклад для проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння, а тому, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 п.3, 284 ч.2 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: Н. В. Литвиненко