Справа № 344/4244/19
Провадження № 3/344/1702/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Болюк І.І.

з участю: секретаря судового засідання Андрусяк М.С.

захисника Дворського В.М.

особи, що притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

представників Івано-Франківській митниці ДФС Тирського В.В., Лаврія С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністривне правопорушення, від 23.11.2018 року №323/20600/18, який направлено до Івано-Франківського міського суду з Івано-Франківської митниці ДФС, ОСОБА_1 , 11.11.2018 року, через пункт пропуску Краківець-Корчова митного поста Краковець, Львівської митниці ДФС, ввіз на митну територію України товар автомобіль марки BMW, модель 7L, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 . При цьому, останнім, органам доходів і зборів України, при перетині кордону, було подано, як підставу переміщення товару документ рахунок №б/н від 09.11.2018 року, де зазначено що продавцем товару являється Wetto Vetkay, а покупцем ОСОБА_1 , а вартість товару складає 38500 євро. Аналогічний рахунок, ОСОБА_2 подавався при митному оформленні даного товару і в Івано-Франківській митниці ДФС, при оформленні митної декларації №UA206010/2018/414084 від 22.11.2018 року.

Однак, на отриманого листа від Митних органів ФРН, та копії експортної декларації №18DE33E8 від 09.11.2018, продавцем та відправником даного товару являється німецька компанія Edekan Automobile Inh., Selim Edekan, Volkhovener Weg 45, 50767 Koln DE, а вартість товару становить 51 500 євро.

Таким чином, митний орган ДФС в Івано-Франківській області, прийшов до переконання, що саме ОСОБА_1 , здійснюючи переміщення через митний кордон України товару автомобіля марки BMW, модель 7L, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , приховав від митного контролю, ненадавши органам доходів і зборів України правдиві відомості щодо істиної вартості товару, а саме 51 500 євро, що по курсу НБУ, саме на момент переміщення через митний кордон складає 1 643 030 грн, та має ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні умисних дій щодо надання заниженої вартості транспортного засобу заперечує, просить провадженя в справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, про що подав відповідне письмове клопотання, яке підтримав його захисник.

Представники Івано-Франківської митниці ДФС просять визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні діяння передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення у порядку визначеному законом.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Так, стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст.256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених КУпАП.

Згідно ст.ст.486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване рішення.

Згідно з положенням ст.264 МК України, митна декарація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання такої декларації супроводжується наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів згідно переліку передбаченого ст.335 МК. Час та дата прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою, що її прийняла шляхом реєстрації. А отже, вона підтверджує факт, що має юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, якщо такі зазначено. Орган доходів і зборів не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларант виконав всі умови, встановлені цим Кодексом.

Дії ОСОБА_1 , Івано-Франківською митницею ДФС, кваліфіковано за ч.1 ст.483 МК України, яка встановлює відповідальність за переміщення або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених докуменів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількість вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Отже, притягнення особи до відповідальності за ст.483 МК України можливе тільки тоді, коли безпосереднім предметом цього правопорушення є товари, які особа перемістила через митний кордон України з метою приховування від митного контролю.

Як вбачається з наданих Івано-Франківською митницею ДФС документів, товар автомобіль марки BMW, модель 7L, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , був переміщений через митний кордон України ОСОБА_1 , з поданням органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості про відправника (продавця) та ціну, як товар при ввезенні його на митну територію України, а в послідуючому ці документи слугували підставою для митного оформлення вказаного товару, що свідчить про те, що він не приховувався від митного контролю як товар, а вказані дії ОСОБА_1 призвели лише до зменшення розміру митних платежів.

Окрім того, представниками ДФС, до матеріалів справи долучено Довідку №1 про витрати митного органу, в справі про порушення митних правил (а.с.23), з обрахуванням витрат на зберігання майна з 23.11.2018 року, де обрахована вартість за добу становить 5.45 грн. Даний автомобіль, згідно протоколу, вилучено, як безпосередній предмет порушення митних правил. Так, згідно із Порядком обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України, 15.06.2012 року №731, зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів №115 від 19.03.2019, зокрема п.2 Загальних положень, до витрат у справі про порушення митних правил належать: витрати на зберігання транспортних засобів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю. Однак, як в самому протоколі так і в поясненнях представників ДФС не вказано, чи містив вилучений транспортний засіб автомобіль, будь-який тайник, з допомогою якого відбувалось приховування товару чи з допомогою якого відбувалось будь-яке переміщення товару.

За змістом диспозиції статті 483 Митного Кодексу України, вирішальним у кваліфікації дій особи, що виразились у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, про відправника та одержувача товару, є доведеність умислу особи, що притягається до відповідальності на приховування товару від митного контролю за порушення митних правил, однак, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , товар - транспортний засіб не приховував, а відкрито перетинав ним кордон та в`їхав на територію України.

Окрім того, суд звертає увагу на наступне.

Так, згідно Угоди про співробітництво та взаємодопомогу в митних справах, Угоду ратифіковано Законом №1301-14 від 15.12.1999, яка була підписана 15.04.1994 року та набула чинності 31.01.2000 року, ст.6, митні служби передають одна одній на запит, у тому числі шляхом пресилання повідомлень, протоколів та інших матеріалів або їх завірених копій, відомості, що є в їхньому розпорядженні:

а) про обставини, пов`язані із стягненням мита, зборів та інших платежів, а також застосування митних пільг,

б) про вчинені дії або такі, що мають бути вчинені, які суперечать митному законодавству стороні, що подає запит.

В матеріалах справи наявна звичайна сканкопія експортної декларації №18DE33E8 від 09.11.2018 року, а не оригінал чи належним чином засвідчена копія та переклад з датою друку - 25.09.2018 року, що не відповідає даті придбання та ввезення автомобіля на територію України.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013 року №24-754/0/4-13, суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводженя їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою, однак наявні в матеріалах справи (а.с.14-15), не містять належного засвідчення, а отже, не являються належними доказами в розумінні статті 495 МК України.

Так, згідно з ч.2 статті 3 Конвенції, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаазька конвенція), дотримання процедури проставлення апостиля не може вимагатися державами - учасницями Конвенції, якщо існують угоди між двома або декількома державами які відміняють або спрощують дану процедуру або звільняють сам документ від легалізації. Зокрема, згідно листа Міністерства юстиції України від 11.05.2010 року № 26-26/291, всі офіційні документи ФРН підлягають апостилізації, однак, при поданні представниками ДФС, сканкопії експортної декларації №18D33E 8, такої вимоги не дотримано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, (надалі ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні, судова практика повинна відповідати стабільності тлумачення одних і тих самих норм права. Суд все ж може відійти від усталеної практики, проте, лиш пояснивши відповідну зміну тлумачення. Про це ЄСПЛ вказав у справі Сєрков проти України (заява № 39766/05) від 07.07.2011.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі "Щоткін проти України визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону.

В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, будь-які колізії у законодавстві завжди тлумачаться на користь особи.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар - автомобіль марки BMW, що тимчасово вилучений по протоколу ПМП від 23.11.2018 № 323/20600/18, та зберігається у складі органів доходів і зборів повернути ОСОБА_1

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1, 7, 9, 221, 245-247, 268, 283-285, 294 КУпАП, ст.ст.527-529 Митного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар - автомобіль марки BMW, модель 7L, 2017 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , що тимчасово вилучений по протоколу ПМП від 23.11.2018 №323/20600/18, та зберігається у складі органів доходів і зборів повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.І.Болюк