Номер провадження: 3/161/3665/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 17 жовтня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Петрової В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 НГУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого стрільцем 2 відділення 3 патрульного взводу 1 патрульної роти військової частини НОМЕР_1 НГУ,

за ч. 2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення №23/19 від 11.06.2019р. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем за контрактом, внаслідок недбалого ставлення до виконання покладених на нього обов`язків у період з 08.06.2019р. по 20.06.2019р. власні службові обов`язки не виконував перебував за місцем свого постійного проживання та проводив час на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не з`явився, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Клопотань на адресу суду щодо відкладення розгляду справи не надходило.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи. При цьому, суд вжив заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчать матеріали справи.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, повністю доведена в суді і протоколом про військове адміністративне правопорушення №23/19 від 11.06.2019р. (а.с.1-4), матеріалами службового розслідування по факту не надання солдатом ОСОБА_1 лікарняного листа після завершення лікування.

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який вперше притягається до такої відповідальності, ступінь його вини, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, майновий стан, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, зокрема, щире розкаяння у вчиненому.

Обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді 4розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 2 ст.172-15 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення правопорушнику стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 2 ст.172-15 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто сорок п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок, за такими реквізитами: банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, рахунок отримувача: UA6026001.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Л.М.Присяжнюк