Провадження № 33/4808/112/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю. Д.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю фахівця в галузі права ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає по АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 07 листопада 2018 року о 14 год. 45 хв. в м. Івано-Франківську на перехресті вул. Галицька - Довга ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «BMW», модель «320», номерний знак - НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: характерне тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі ОНД в лікаря-нарколога - відмовився. Цим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що вважає рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Пояснює, що 07 листопада 2018 року о 15 годині 15 хв. по вул. Галицька, 64, в. м. Івано-Франківську до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він начебто проїхав перехрестя на заборонений сигнал, і попросили надати документи для встановлення його особи. Він надав працівникам поліції закордонний паспорт. Після цього у нього з працівниками поліції виник конфлікт, оскільки він вимагав повернути паспорт. Потім поліцейські повідомили, що начебто він перебуває у стані наркотичного сп'яніння. Він обурився таким діям працівників поліції, оскільки ніколи не вживав наркотичні засоби. Після їх пропозиції проїхати до медичного закладу і питання «Чи відмовляється?» чітко відповів, що не відмовляється. Далі зателефонував на гарячу лінію МВС і повідомив про незаконні дії працівників поліції. Коли працівники поліції складали протокол він повідомив, що не відмовляється від проходження огляду. В протоколі зазначив, що не згідний з діями працівника поліції. Самостійно поїхав до медичного закладу для встановлення факту наркотичного сп'яніння. Наголошує, що відповідно до довідки № 57 працівниками Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру встановлено, що стану сп'яніння (алкогольного, наркотичного) не має. Вважає, що за таких обставин, підозра працівників поліції про перебування його в стані наркотичного сп'яніння була безпідставною, а огляд на стан сп'яніння проведений із порушенням вимог чинного законодавства. Зазначає, що враховуючи те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, працівник поліції зобов'язаний був його туди доставити, однак цього не зробив. Вказує, що інспектором поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі. Звертає увагу, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, натомість в матеріалах справи немає даних про те, що в нього наявне посвідчення водія, таке не вилучалося та тимчасовий дозвіл на керування йому не видавався. Також зазначає, що протокол про тимчасове затримання транспортного засобу або пояснення особи, яка доставляла вказаний транспортний засіб, відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, на його думку, постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду з'явився фахівець в галузі права ОСОБА_2, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП України.

В судовому засіданні апеляційного суду жодних клопотань не заявляв.

Повідомив, що жодних заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, фахівець в галузі права просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутності, заяв та клопотань від нього до суду апеляційної інстанції не надходило.

Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_3

Фахівець в галузі права ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просив скасувати постанову судді, закрити провадження у справі у зв'язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи фахівця в галузі права ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову судді місцевого суду - залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2018 року серії БД № 197130 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 2, 3), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області компакт-диску «DVD-R».

Вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2018 року серії БД № 197130 (а.с. 1), 07 листопада 2018 року о 14 год. 45 хв. в м. Івано-Франківську на перехресті вул. Галицька - Довга водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «BMW», модель «320», номерний знак - НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: характерне тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі ОНД в лікаря-нарколога - відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Солониною Т.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

При складенні протоколу ОСОБА_3 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис у протоколі.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 2, 3) від 07 листопада 2018 року вбачається, що 07 листопада 2018 року о 15 год. в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 64, стали свідками того, що водій автомобіля «BMW», номерний знак - НОМЕР_1, перебував з явними ознаками наркотичного сп'яніння, та на вимогу поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння відмовився.

Пояснення отримані у встановленому законом порядку передбаченими способами, засвідчені власноручними підписами цих осіб.

Доводів, які б викликали сумніви у зацікавленості чи упередженості свідків стороною захисту не наведено.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи , , , , , , , які міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи, на яких відображено та безсторонньо зафіксовані нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції обставини події, а саме: оголошення причини зупинки, яка полягала в порушенні п. 8.7.3.є) Правил дорожнього руху; надання водієм документу, схожого на закордонний паспорт, для встановлення особи; пропозиція працівника поліції водію надати посвідчення водія, свідоцтво на реєстрацію, поліс обов'язкового страхування; те, як водій вимагає негайно повернути закордонний паспорт, працівник поліції пояснює, що ще з ним ознайомлюються; пояснення поліцейського про те, що на водія буде винесено постанову за сукупністю правопорушень, а саме за проїзд на заборонений сигнал світлофора та у зв'язку з тим, що ним не пред'явлено документів; як поліцейський роз'яснює водію його права та обов'язки згідно з ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; пропозиція поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, яку водій ігнорує; як поліцейський в присутності двох свідків пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я; як поліцейський на запитання водія про те, на основі чого його проводити, відповідає, що на основі того, що є характерні ознаки, а саме тремтіння пальців рук; як поліцейський ще раз в присутності свідків пропонує пройти огляд, на що не отримує конкретної відповіді; як водій пояснює, що викликав ще один патруль, не відповідає; як поліцейський роз'яснює, що ухилення від відповіді теж розцінюється як відмова; надання поліцейським посвідчення на вимогу водія; як поліцейський ще раз пояснює, що у водія виявлено характерні ознаки стану наркотичного сп'яніння, зокрема тремтіння пальців рук, та що відмова від проходження огляду прирівнюється як до стану наркотичного сп'яніння, водій не відповідає; поліцейський пояснює, що в такому разі буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння; як поліцейський наголошує, що як йому вже повідомлялося щодо нього буде складено протокол за ст. 130 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху за відмову від проходження огляду, на що водій каже, що не відмовлявся; як водій показує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак відмовляється його надати чи пред'явити належним чином, згодом пред'являє; поліцейський пояснює, що паспорт водію буде повернуто; як поліцейський повертає закордонний паспорт водію, ознайомлює з постановою та протоколом; водій каже, що він не відмовлявся від проходження огляду, підписується у протоколі, отримує копію постанови.

Так, ОСОБА_3 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відомості, які вбачаються з відеозаписів, зокрема наведені обставини події та поведінка ОСОБА_3, а також безпосередньо його пояснення, вказують на те, що він виконував функції водія під час руху транспортного засобу, був зупинений працівниками поліції саме під час керування ним транспортним засобом, а тому є суб'єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторона захисту наголошує, що у поліцейських не було підстав вимагати від ОСОБА_3 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння. Посилаючись на долучену до апеляційної скарги довідку № 57 від 08 листопада 2018 року Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, за підписом лікаря ОСОБА_8, з якої вбачається, що на час огляду 08 листопада 2018 року об 11 год. 30 хв. у ОСОБА_3 алкогольного та наркотичного сп'яніння немає, вважає, що за таких обставин, підозра працівників поліції про перебування його в стані наркотичного сп'яніння була безпідставною.

В той час, згідно п. 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан наркотичного сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п. 4 названої Інструкції.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп'яніння у водія ОСОБА_3, що підтверджується як змістом протоколу, так і змістом пояснень свідків, даними, що вбачаються з відеофайлів, мали підстави пропонувати ОСОБА_3 пройти огляд.

Вважаю, що дані з довідки Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру № 57 від 08 листопада 2018 року не підтверджують доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_3 виявлених поліцейським ознак наркотичного сп'яніння 07 листопада 2018 року.

Більше того, поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп'яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп'яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп'яніння.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 згідно з протоколом ставилось у вину правопорушення, суть якого полягала у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а не керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, відомості щодо огляду на стан наркотичного сп'яніння, проведеного на наступний день в закладі охорони здоров'я, не можуть впливати на висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із пунктом 12 вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції діяли відповідно до вимог закону та після виявлення у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп'яніння неодноразово пропонували останньому пройти огляд у закладі охорони здоров'я.

Проте, ОСОБА_3, як слідує з доказів, які є в матеріалах справи, у присутності двох свідків не погоджувався на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, під різними приводами ухилявся від конкретної відповіді, що правильно було розцінено як працівниками поліції, так і суддею суду першої інстанції, як відмова від проходження огляду.

Не вважаю слушними доводи апелянта про те, що він не відмовлявся пройти огляд, фактично непогоджуючись з підозрою поліцейських, оскільки причини відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку не є обставинами, які мають значення при розгляді справи, а жодних переконливих доводів з посиланням на докази, які б свідчили, що ОСОБА_3 погодився на законну вимогу поліцейський, сторона захисту не наводить.

Оскільки сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджують, що ОСОБА_3 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у відповідному закладі охорони здоров'я, поліцейський мав всі підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з наведеним заперечення водієм ОСОБА_3 факту відмови від проходження після огляду після того, як йому повідомили про складення проколу, що зафіксовано на відеозаписах, не може свідчити про його згоду пройти огляд.

З наведеного вбачається, що дії працівників поліції щодо ОСОБА_3 відповідали вимогам вищевказаної Інструкції.

При цьому, причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3, обставини того, чи був він відсторонений від керування автомобілем, чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, щодо доставки автомобіля для зберігання на штрафний майданчик, як і її подальші дії, в тому числі стосовно автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння та ці відомості не свідчать про незаконність вимог чи дій працівників поліції відносно порядку огляду, недійсність протоколу та жодним чином не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, за вказаних вище обставин вважаю, що у суду першої інстанції були законні підстави про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_3 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп'яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів покарання.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається, а тому постанову судді необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло