Справа № 754/4154/19 Головуючий у суді І інстанції Вінтоняк Р.Я.
Провадження № 33/824/2399/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 01.03.2019 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Драйзера, 1-А, керував автомобілем «Opel Combo» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить їїскасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що він не був присутній під час судового розгляду та про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково, з відкритих джерел, а копія постанови суду першої інстанції була видана йому лише 14.05.2019 року. Так, свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що 01.03.2019 року він дійсно рухався на автомобілі «Опель Комбо», д. н. НОМЕР_1 по вул. Т. Драйзера, в районі буд. 1а, де його зупинили працівники поліції. Після перевірки документів, у поліцейських виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння через те, що він занадто блідий та його зіниці не реагують на світло й він поводиться неадекватно. ОСОБА_1 пояснив, що жодних наркотичних, чи таких, які знижують швидкість реакції, речовин він не вживав. Не зважаючи на це, працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення, запропонувавши йому поїхати до лікарні для проходження обстеження на стан наркотичного сп`яніння, однак він пояснив, що не має такої можливості, бо на нього в школі чекає дочка, та наполягав на тому, що жодних заборонених речовин не вживав. Наслідки відмови від проходження медичного огляду працівники поліції йому не роз`яснили, і він не знав, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт зазначає, що через особливості своєї зовнішності, а саме, через досить світлу шкіру, світле (біляве) волосся та світлі очі, до нього постійно прискіпуються працівники поліції коли він керує автомобілем. В чому саме полягала неадекватність його поведінки, в протоколі не відображено, хоча він дійсно трохи нервував при зупинці, оскільки запізнювався та на нього чекала дочка. Вважає, що його було зупинено за надуманими причинами. Також вказує, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання про відкладення судового розгляду, та оскаржуване рішення винесено без його участі, без аналізу обставин справи з формальним посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вказані в апеляційній скарзі доводи в повному обсязі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши запис з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, про наявність постанови Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року апелянту стало відомо 14.05.2019 року, апеляційна скарга була подана 22.05.2019 року, тобто, протягом десятиденного строку, коли йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що враховуючи обставини справи, апеляційна скарга була подана у передбачений законом строк.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об`єктивний розгляд справи.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює собою закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебувала особа, яка відмовилася від такого огляду, в стані сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №183974 від 01.03.2019 року, водій ОСОБА_1 01.03.2019 року о 14 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Т.Драйзера 1 А. , керуючи т/з OPEL COMBO, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків /а. с. 2/.

Так, на диску з фіксацією зупинки ОСОБА_1 відображено, що на пропозицію поліцейського пройти огляд у лікаря нарколога на стан наркотичного сп`яніння він відмовляється від проходження такого огляду в присутності двох свідків, що зафіксовано в їх поясненнях, які в повній мірі узгоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення /а. с. 3-4/.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 визнає обставину відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Слід зазначити, що апелянт суду пояснив, що відносно нього 20.02.2019 року також було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за аналогічних обставин, а тому посилання на незнання ним вимог законодавства не може бути взято до уваги.

Враховуючи ту обставину, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується належними та допустимими доказами, які суд апеляційної інстанції проаналізував у їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон