ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 червня 2019 рокуСправа №: 695/1269/19
Номер провадження 3/695/766/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2019 року, № 002884, ОСОБА_1 05.03.2019 року, близько 12 год. 00 хв. на р. Дніпро здійснював лов риби підводною рушницею та виловив рибу сом 2 шт., та судак 1 шт. загальною вагою 32.976 кг., чим перевищив добову норму вилову риби однією особою та порушив п. 4.6 Прравил любительського і спортивного рибальства та заподіяв збитків рибному господарству на суму 1360 грн..

Дії ОСОБА_1 органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав, а обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечував повністю, пояснивши, що він дійсно 05.03.2019 року здійснював із своїми знайомими лов риби та добув один сом та один судак, які були впольовані одним пострілом з гарпунної рушниці, а тому ним норму вилову риби порушено не було. Разом із тим рибу добували також і його знайомі, які складали її до човна. Через деякий час до них підплив човен, у якому знаходилося три чоловіки без будь-яких нагрудних знаків, які повідомили його про порушення норм чинного законодавства при вилову риби. ОСОБА_1 в ході розгляду справи наполягав, що при складенні матеріалів справи інспектором рибоохорони було допущено ряд порушень, зокрема: не взято до уваги пояснення інших осіб, які були присутніми при складенні даного протоколу та зазначали, що деяка впольована риба належать їм, не зазначені всі учасники підводного полювання, які були присутніми на місці події та давали пояснення, відсутні будь-які докази, що зазначену рибу здобув саме він один, а також протокол складено без присутності свідків та собою, яка перебувала без нагрудного знака та одягнена в цивільний одяг. Таким чином ОСОБА_1 наполягав, що матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

У ході розгляду справи допитаний свідок ОСОБА_2 пояснив, що він був із ОСОБА_1 на р. Дніпро 05.03.2019 року та з ними також були інші особи, які також здійснювали вилов риби. Через деякий час до них припливли працівники рибоохорони та повідомили, що ОСОБА_1 допустив порушення норм чинного законодавства при вилові риби, при цьому решта учасників підводного полювання почали пояснювати, що в човні знаходиться не тільки риба ОСОБА_1 , але й їхня також, однак , із невідомих йому причин, працівники рибоохорони вказані пояснення інших свідків до уваги не взяли.

В ході розгляду справи допитаний свідок ОСОБА_3 пояснив, що 05.03.2019 року він разом із ОСОБА_4 були на р. Дніпро, де помітили на човні людей, які ниряли та здійснювали вилов риби, а тому вони викликали працівників рибоохорони. ОСОБА_5 , який працює інспектором рибоохорони є його знайомим, а тому свідок повідомив його. Вони були за 300 м. від човна, бачили двох мисливців, які пірнали. Однак впізнати їх не може, як і не може ствердити, що саме цю особу, яка є в залі судового засідання він тоді бачив.

Суддя вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , а також свідків, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2019 року, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, що передбачає відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 перевищив саме добову норму вилову риби однією особою, чим порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства.

Відповідно до п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства, які затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України 15.02.99 N 19, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за N 269/3562, дозволяється одній особі вилов за одну добу перебування на водоймі риби вагою 3 кг..

Таким чином вбачається, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП необхідно встановити, що він допустив вилов риби в кількості більшій, а ніж та, яка дозволена для вилову риби на одну особу.

Разом із тим в матеріалах справи наявні пояснення свідків, які спростовують доводи, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так у зазначеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснив вилов риби загальною вагою 32.976 кг., що стверджується актом зважування водних біоресурсів від 05.03.2019 року.

Разом із тим в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_6 , який зазначив, що 05.03.2019 року о 12 год. 00 хв. він також проводив підводне полювання та виловив 1 рибину , приблизною вагою 8 кг. Та передав її на зберігання ОСОБА_1 ..

Вказані пояснення працівниками рибоохорони взяті до уваги не були.

Окрім того свідок ОСОБА_2 також зазначав, що він піймав рибу сом, який тримав у руці, коли підпливли працівники рибоохорони.

В свою чергу матеріали справи не містять жодних доказів, що зазначена в матеріалах справи риба належить ОСОБА_1 та була виловлена ним особисто.

Пояснення ж ОСОБА_3 не може бути взято до уваги, оскільки він сам в ході його допиту зазначив, що бачив якихось людей, які із човна здійснювали підводний лов риби, та знаходилися від них на значній, близько 300 м., відстані, обличчя вказаних осіб він не бачив та не стверджував, що саме вказана особа здійснювала лов риби.

Таким чином суддя констатує, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які можна кваліфікувати за ч. 4 ст. 85 КУпАП, оскільки матеріалами справи не підтверджують ні факту належності зазначеної в протоколі риби саме ОСОБА_1 ні факту її вилову останнім вагою 32.976 кг..

Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 3акону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. З ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, зазначаючи у своїх рішеннях про те, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, оскільки не надано допустимих та належних доказів його вини в скоєнні адміністративного правопорушення, та не доведено усі обставини, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому справа про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Із матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_1 було вилучено гідрокостюм, підводна рушниця, підводний ліхтар, підводна камера, підводна маска та рукавиці.

Враховуючи, що підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судом не встановлені, а справа провадженням закрита, вказане вище майно повинно бути повернуто його законному володільцю.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 85 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 гідрокостюм, підводну рушницю, підводний ліхтар, підводну камеру, підводну маску та рукавиці, вилучення яких стверджується описом-оцінкою знарядь лову, іншого риболовного майна, плавучих транспортних засобів, складеного на підставі протоколу №002884 від 05.03.2019 року про порушення правил рибальства і охорони рибних запасів.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.