Справа № 569/6493/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., з участю прокурора Чернеги Ю.П., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Іванюка І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2019 року відноснодиректора Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Шекеля Ю. ОСОБА_2 ., начальником сектору протидії корупції УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України підполковником поліції Костенюком І.І. складено Протокол № 125 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно даного Протоколу № 125, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадовою особою юридичної особи публічного права, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушив вимоги встановлені частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне підприємство «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» є державним підприємством, засновником є орган державної влади Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру з часткою у статутному капіталі 100 %. Керівником підприємства з 25.07.2016 року є ОСОБА_1 .

Статтями 81, 167 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади, тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

У відповідності до Статуту, Державне підприємство «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» створене відповідно до наказу Держкомзему України від 16.06.2003 року № 166-а «Про передачу до сфери управління Держкомзему Інституту землеустрою та його філій» (п. 1.1). Підприємство входить до сфери управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (п. 1.3). Управління підприємством здійснюється директором Підприємства, який підзвітний Держгеокадастру (п. 7.1).

Частиною 3 статті 65 Господарського кодексу України визначено, що керівник підприємства відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства.

Відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про призначення ОСОБА_1 .» від 25.07.2016 року № 74-ДП, ОСОБА_1 з 25.07.2016 року призначено на посаду директора Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Відповідно до статті 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як державний службовець, є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до цього Закону.

Згідно із частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

04.05.2017 року проведено державну реєстрацію автомобіля «NISSAN PATHFINDER», 1998 року випуску, на ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.05.2017 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 04.05.2017 року, вартість автомобіля «NISSAN PATHFINDER», 1998 року випуску, становить 120 000 гривень.

У відповідності до Цивільного кодексу України: правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом (стаття 210). Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній /реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (стаття 334).

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів проводиться у відповідності до Постанови КМУ від 07.09.1998 року № 1388. Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу на 01 січня 2017 року - 1 600 гривень.

Таким чином, 04.05.2017 року ОСОБА_1 набув право власності на автомобіль «NISSAN PATHFINDER», 1998 року випуску, вартістю 120 000 гривень, що становить 75 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 01.01.2017 року. Відповідно до частини 2 статті 52 Закону у ОСОБА_1 виник обов`язок у десятиденнийстрок з моменту придбання майна письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до положень статей 251 - 253 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00:00 год. 05.05.2017 року по 00:00 год.15.05.2017 року.

15.05.2017 року в 00:00 год.ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений частиною 2 статті 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Опрацюванням відомостей Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua» встановлено, що станом на 27.02.2019 року повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме про придбання автомобіля вартістю 120 000 гривень, ОСОБА_1 не подав.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які, відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, директор Державного підприємства «Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Іванюк І.В. подав до суду письмове клопотання, в якому просив суд закрити провадження у справі в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи в суду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Прокурор Чернега Ю.П. в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання захисника, вважає, що строки необхідно рахувати з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення, не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу 1 статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох рішень в одній постанові про закриття провадження в справі свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. А тому, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Що стосується часу виявлення адміністративного правопорушення варто зазначити наступне.

В розділах IV і V КУпАП (глави 18-33) вказується, що провадження у справах про адміністративні правопорушення (проступки) починається без складання якого-небудь спеціального документа. Початковим моментом порушення справи можна вважати час, коли інформація (привід) про проступок надійшла до компетентного органу, стала відома компетентній посадовій особі.

З матеріалів справи вбачається, що інформація про виявлення факту можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, була зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інші події 12 лютого 2019 року за № 107.

Таким чином, днем виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи із наявних в матеріалах справи доказів та даних, слід вважати 12 лютого 2019 року.

Оскільки, днем виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є 12 лютого 2019 року, відтак суд приходить до висновку, що на момент розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 172-6, 247, 283-284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін