ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/708/19 Справа № 200/2443/19 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: судді Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2 О.В.

потерпілого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 04 лютого 2019 року об 12.08 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti» д/н НОМЕР_1 , рухаючись по Запорізькому шосе біля будинку 26 в м. Дніпро, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «LEXUS LX 470» д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку позаду. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала та заперечень на апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскаржену постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції розглянув справу неповно та однобічно, без дослідження усіх обставин справи. Вважає, що рішення суду обґрунтовується виключно пояснення водія ОСОБА_3 , а показання водія ОСОБА_1 не отримали належної оцінки. Також, суд безпідставно не викликав та не допитав свідка ОСОБА_5 , який був очевидцем події ДТП. Зазначає, що суд не дослідив висновок експертного дослідження, формально визнавши його недопустимим доказом, що потягло невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд не правильно встановив механізм ДТП, а саме стверджує, що він рухався по другій смузі де гр. ОСОБА_3 пересувався позаду його автомобіля і не зміг вжити відповідних засобів для запобігання ДТП, про що приховав від працівників поліції.

Також, при вирішенні справи судом взагалі не встановлено, а в рішенні не зазначено, які саме норми ПДР були ним порушені та що саме призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених в скарзі, просили її задовольнити, постанову суду скасувати і прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, а постанову суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, зіставивши їх з матеріалами справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов наступних висновків.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах в їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 439475 від 04.02.2019 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою огляду місця ДТП та фототаблицею до неї; відеозаписами, які надав ОСОБА_1 та фотознімками, долученими його захисником, а також частково поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 пояснив, що в день події ДТП він та ОСОБА_1 їхали в автомобілі Шевроле за завданням директора по вул. Запорізьке Шосе в сторону вул. Космічної в м. Дніпро. По ходу руху їхнього автомобіля перед ними виникла перешкода у вигляді автомобіля Тойота Камрі, зупинившись перед якою та пропустивши автомобіль ліворуч від них, в третій смузі, водій ОСОБА_1 виїхав в третю смугу руху та рухаючись по ній через секунди три або чотири відчули удар в задню частину автомобіля в якому вони їхали.

Апеляційний суд критично оцінює такі показання свідка, оскільки, такі показання в частині дій ОСОБА_1 до моменту зіткнення з автомобілем Лексус, суперечать іншим матеріалам справи, зокрема відеозаписам, дослідженими в ході судового розгляду.

Суд за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_7 В., дослідивши висновок експертного дослідження № 10.1-10.4/015-Д від 06.04.2019, проведений експертом ОСОБА_8 . за заявою ОСОБА_1 , погоджується з мотивами з яких суд першої інстанції відхилив даний висновок, як доказ і вважає, що він не може бути покладений в основу судового рішення.

Крім того, апеляційний суд відхиляє дане експертне дослідження як доказ, що спростовує вину ОСОБА_1 , виходячи з того, що висновки експерта в частині, що водій автомобіля Лексус мав технічну можливість запобігти зіткненню із автомобілем Шевроле, шляхом своєчасного виконання вимог п.п. 12.3 та 13.1 ПДР, виконання яких було необхідною умовою для уникнення події з його боку, апеляційний суд розцінює як необґрунтовані, оскільки як випливає з дослідницької частини висновку та матеріалів справи, експерт не досліджував питання швидкості транспортних засобів, момент виникнення небезпеки для водія Шевроле та водія Лексус і не проводив розрахунки чи мали водії технічну можливість, застосовуючи екстрене гальмування, запобігти зіткненню, для водія Шевроле з автомобілем Тойота Камрі, а для водія Лексус з автомобілем Шевроле або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкод.

Вказані обставини дають підстави для сумніву в достовірності висновків експертного дослідження, у зв`язку з чим апеляційний суд не може визнати його доказом по справі.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтвердив, наданий ним висновок та надав пояснення аналогічні відомостям, які зазначені в дослідницькій частині висновку.

Доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 , що при уникненні зіткнення з автомобілем Тойота Камрі, перед здійсненням маневру ліворуч він переконався, що в тертій смузі немає транспортних засобів і перестроївся ліворуч, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються матеріалами справи, виходячи з наступного.

Під час відібрання пояснень на місці ДТП працівниками поліції, водій ОСОБА_1 пояснив, що при здійсненні екстреного гальмування його автомобіль винесло в лівий, тобто третій, ряд, після чого він відчув удар. В подальшому він пояснив, що він зробив цей маневр, керуючи автомобілем з дотриманням вимог безпеки щодо інших учасників руху, пересвідчившись, що в третьому ряду нікого не має. Таким чином, ОСОБА_1 змінив свої покази в цій частині.

Апеляційний суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 і вважає їх способом захисту від інкримінованого йому правопорушення, оскільки такі пояснення спростовуються матеріалами справи. При цьому, апеляційний суд дійшов такого висновку, аналізуючи об`єктивні дані, які не залежать від пояснень сторін, а саме схему місця ДТП та відеозаписи, досліджені в судовому засіданні апеляційного суду.

Так, аналізуючи відеофайл ch02-5540, а саме стоп-кадр на 00:16 секунді об`єктивно вбачається, що в момент маневру ліворуч автомобілем Шевроле, при об`їзду перешкоди у вигляді автомобіля ОСОБА_9 , автомобіль Лексус вже здійснював переміщення до третьої смуги, тобто маневр ОСОБА_10 і створив небезпеку та перешкоду для автомобіля Лексус.

Такі висновки апеляційний суд робить з аналізу відеофайлів ch02-5540 та ch01-5540 на яких об`єктивно видно, що в моментах з`явлення автомобілів в кадрах, права бічна частина автомобіля Лексус знаходиться на більшій відстані відносно межі проїзної частини (лінії бордюру) ніж права бічна частина автомобіля Шевроле.

Таким чином, автомобіль Лексус, перед зміною напрямку руху автомобілем Шевроле, вже перебував ліворуч, рухаючись в третю смугу, а враховуючи місце зіткнення транспортних засобів, автомобіль Лексус більшою частиною вже перебував у третій смузі.

Отже, показання ОСОБА_1 , що перед здійсненням маневру ліворуч він переконався в його безпечності, спростовуються матеріалами справи.

Зазначене узгоджуються зі схемою місця ДТП та фототаблицями, згідно яких місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на межі другої та третьої смуг, а згідно ушкоджень, які отримали автомобілі, удар більшою мірою прийшовся на праву частину автомобіля Лексус та ліву нижню частину автомобіля Шевроле.

Також з відеозапису вбачається, що автомобіль Шевроле почав різко зменшувати швидкість, очевидно для уникнення зіткнення з автомобілем Тойота Камрі, після чого різко змінює напрямок руху в третю смугу і одразу відбувається зіткнення з автомобілем Лексус.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов висновку про невідповідність дій водія ОСОБА_1 пункту 10.1 Правил дорожнього руху, що і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, тому їх слід вважати необґрунтованими.

Судом першої інстанції надана належна оцінка матеріалам справи і показанням учасників, зокрема щодо механізму ДТП і з такою оцінкою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані належним чином.

Неповнота судового розгляду, а саме не дослідження судом першої інстанції висновку експертного дослідження, відеозаписів та не проведення допиту свідка ОСОБА_5 , усунута апеляційним судом, шляхом безпосереднього дослідження вказаних доказів та допиту учасників.

Водночас, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд не може входити в обговорення питання невідповідності в діях водія ОСОБА_3 вимогам п.п. 12.3, 13.1 ПДР України і не обговорює питання про наявність його вини, з огляду на межі судового розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме що розгляд здійснюється виключно стосовно особи, щодо якої складено протокол та в його межах.

Таким чином, при розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив і у відповідності до вимог ст. 38 КУпАП та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрив провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі з підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 08 травня 2019 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О. П. Піскун