Справа № 751/392/19 Головуючий у 1 інстанції Цибенко І. В.
Провадження № 33/4823/193/19
Категорія - ст. 471 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.,

представника Чернігівської митниці - Євдокименка А.В..,

захисника - адвоката Кравченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника - адвоката Кравченка В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Литовської Республіки, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., з конфіскацією на користь держави безпосереднього предмета порушення митних правил, а саме: зброї обмеженого ураження «ПМ-Т» кал.9 мм №КІ 001503, одну обойму до даного пристрою та набої з гумовою кулею кал. 9 мм в кількості 8 штук.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської митниці ДФС суму витрат за зберігання товару - 1,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Як встановив суд, 31 жовтня 2018 року о 12 год. 35 хв., в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі спрощеного контролю „зелений коридор" заїхав автомобіль «HYUNDAI», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , на якому у напрямку з України в РБ рухався громадянин України ОСОБА_1

При проходженні митного контролю, під час огляду вищевказаного автомобіля, в особистій валізі громадянина ОСОБА_1 було виявлено зброю обмеженого ураження «ПМ-Т» кал. 9 мм № НОМЕР_3, одну обойму до даного пристрою та набої з гумовою кулею кал. 9 мм в кількості 8 шт. Також гр. ОСОБА_1 пред`явив Дозвіл № НОМЕР_2 від 05.06.2018 на зберігання та носіння зброї обмеженого ураження «ПМ-Т» кал. 9 мм № НОМЕР_3 та набоїв до неї.

При наявності зброї обмеженого ураження «ПМ-Т» кал. 9 мм № НОМЕР_3 та набоїв до неї гр. ОСОБА_1 не мав права на проходження митного контролю по «зеленому коридору».

Таким чином гр. ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного контролю «зелений коридор», а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник - адвокат Кравченко В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки сторона захисту не була присутня при проголошенні постанови, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Автор скарги вважає, що рішення суду є необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом першої інстанції допущено порушення права на захист:

- в порушення ст. 268 КУпАП справа розглянута за відсутності особи та без належного її сповіщення про час і день розгляду;

- незрозумілим, з позиції адвоката, є посилання суду на ту обставину, що захисник не з`явився без поважних причин, оскільки завчасно направляв відповідне клопотання та повідомляв про неможливість з`явитися до суду;

Вказані обставини, як зазначає автор скарги, фактично порушили основоположні принципи судочинства. Апелянт стверджує, що його клієнт правопорушення не скоював, в зону діяльності будь-якої смуги митного оформлення не в`їжджав та до початку митного оформлення добровільно повідомив про наявність зброї на яку мав відповідні дозвільні документи. Звертає увагу апеляційного суду, що поза увагою суду першої інстанції при обранні виду та розміру стягнення залишились характер вчиненого правопорушення, дані про особу та, зокрема, що особа не обізнана про віднесення пневматичного пістолету до засобу активної самооборони, який підлягає декларуванню.

Заслухавши доводи автора скарги - адвоката Кравченка В.В., заперечення представника митниці щодо суті поданої апеляційної скарги та законності оскаржуваного рішення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України, за обставин, викладених у протоколі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проїзд через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 366 Митного кодексу України канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно п. 5 ст. 366 Митного кодексу України обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 даної статті, громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. Обираючи певний порядок проходження митного контролю, громадянин бере на себе зобов`язання, щодо дотримання порядку його проходження. На усіх пунктах пропуску обладнані інформаційні стенди кількома мовами з детальним описанням порядку проходження миткого контролю.

Тобто, виходячи з вказаних вище положень та аналізуючи дії ОСОБА_1 , висновок суду першої інстанції щодо порушення гр. ОСОБА_1 встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, маючи при собі предмети, які обмежені до переміщення через митний кордон України, є правильними.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що маючи серед особистих речей зброю обмеженого ураження, одну обойму до даного пристрою та набої з гумовою кулею ОСОБА_1 порушив встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, обравши формою проходження митного контролю проїзд через «зелений коридор», маючи предмети, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено. Дозвільних документів саме на переміщення вищевказаної зброї та патронів надано не було.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, яким суд дав відповідну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції. А саме вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом по справі про порушення митних правил №1896/10200/18 від 31 жовтня 2018 (а.с.4-7);

- службовою запискою інспектора митниці (а.с.8);

- актом про проведення огляду транспортного засобу (а.с.9);

- поясненнями ОСОБА_1 , які були надані і день складання протоколу (а.с.10).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно того що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 471 МК України.

Доводи автора скарги про те, що місцевим судом, незважаючи на наявність заяви адвоката про відкладення розгляду справи, розглянуто справу у відсутність захисника, а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного її повідомлення є безпідставними, оскільки місцевим судом слухання справи призначалося на 15.02.2019р. та відкладене на 04.03.2019 року, при цьому обидва рази направлялися повідомлення про час та день слухання справи за адресою реєстрації (яка вказана самою ж особою при наданні пояснень при складанні протоколу - а.с.10) та за місцем фактичного проживання, більше того, на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій він вказав іншу адресу для листування, яка як він вказав є адресою фактичного проживання, в подальшому розгляд справи був відкладений на 27.03.2019р., про що були направлені судові повідомлення вже за трьома адресами і всі повернулися не врученими «за закінченням строку зберігання», і знову розгляд справи був відкладений, в тому числі і за клопотанням адвоката який надав копію договору про надання правової допомоги (а.с.42), про судове засідання 11.04.2019р. - повідомлено захисника, який знову надав клопотання про відкладення розгляду справи та зазначив про неможливість його участі майже у всі дні квітня місяця в тому числі і в день розгляду справи щодо ОСОБА_1 , тоді як сама особа щодо якої розглядалися матеріали в черговий раз повідомлення суду не отримала і вони повернулися за «за закінченням строку зберігання» (за місцем фактичного проживання) і «невручене з інших причин» (за місцем реєстрації).

Тому доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів про повідомлення про місце, день та час слухання справи є необґрунтованими. Місцевим судом дотримано вимоги ст. 268 КУпАП. Поведінка захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності розцінюється апеляційним судом, як зловживання своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи та ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. В засіданні апеляційного суду захисник пояснив, що дійсне місце проживання ОСОБА_1 йому невідоме.

Призначений розгляд справи в суді апеляційної інстанції був відкладений у зв`язку з клопотання захисника про неможливість його участь та зайнятістю в іншому процесі, а також в зв`язку з поверненням на адресу апеляційного суду зворотного повідомлення, яке направлялось ОСОБА_1 , з відміткою «не проживає», при цьому варто врахувати, що повідомлення було направлено особі за адресою, яку вона самостійно запропонувала суду для отримання кореспонденції, що безумовно свідчить про її намагання уникнути правосуддя.

Зазначені докази дають підстави апеляційному суду дійти висновку про те, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від отримання поштової кореспонденції суду та від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Сторона захисту в даному випадку свідомо обрала тактику умисного затягування розгляду справи з тим, щоб її було розглянуто в строки, коли сплине час на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В засіданні апеляційного суду захисник Кравченко повідомив, що не ознайомлювався з матеріалами справи, оскільки не мав для цього часу, а при апеляційному розгляді - оскільки не вважав це за потрібне. Така позиція захисту суперечить принципам змагальності і диспозитивності судочинства. Зайнятість захисника не може бути підставою для тривалого відкладення розгляду справи, оскільки захисник сам планує свій робочий час, навантаження та можливість укладення договору з клієнтом і в будь-якому випадку він повинен діяти на користь клієнта, а не всупереч йому. Апеляційний суд переконався, що захисник Кравченко В.В. свідомо поставив місцевий суд в таку ситуацію, коли той міг би розглянути справу виключно в строки, понад передбачені ст. 467 МК України.

Крім того, апеляційний суд розділяє позицію суду що захисник, згідно Договору про надання правової допомоги від 19.03.2019 прийняв на себе обов`язки представляти права та законні інтереси ОСОБА_1 , при цьому він не заперечував, що завчасно був повідомлений про розгляд справи, а з урахуванням п. 2.3 цього Договору повинен з розумною регулярністю інформувати клієнта про хід виконання доручення, що в чергове свідчить про свідоме ухилення особи від участі в розгляді справи.

Що стосується версії захисника, що нібито ОСОБА_1 не обізнаний про особливості проходження митного контролю і ще не в`їхав в зону митного оформлення, то ці твердження не можуть бути прийняті до уваги, так як спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 при складанні протоколу, згідно яких вбачається, що він вже в`їхав, але ще не виїхав, тобто формою проходження митного контролю обрав проїзд через «зелений коридор». З наданих представником митниці додаткових документів, ОСОБА_1 раніше неодноразово перетинав кордон України і не міг не знати про порядок таких дій.

Відповідно до ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю за двоканальною системою і, як вказано вище, обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через Митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчать про факти, що мають юридичне значення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 471 Митного кодексу України кваліфіковані вірно.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суду вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. З метою забезпечення права на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе поновити авторові апеляційної скарги строк на її подачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Кравченку В.В. строк на подачу апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_1

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кравченка В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 471 Митного кодексу України, - залишити без змін.

Постанова вступає в законну силу негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко