Справа № 462/379/19 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/208/19 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Львівського апеляційного суду Павлишин О.Ф., з участю ОСОБА_2 його захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

Згідно з постановою судді першої інстанції Циганик О.С. о 00 год. 30 хв. 05.11.2018 на 22 км+300м автодороги Львів-Ужгород Н13 керував автомобілем «Daewoo GENTRA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення вимови) та відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На вказану постанову захисник ОСОБА_3 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в яких просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, визнавши поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 лютого 2019 року.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження, то зазначає, що ОСОБА_2 не було жодним чином повідомлено про призначення розгляду справи на 04.02.2019, що підтверджується відсутністю доказів повідомлення останнього у матеріалах справи. Зазначає, що ОСОБА_2 копію постанови отримав 05.02.2019 за власною заявою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді першої інстанції необґрунтована і суперечить нормам ст.ст. 245, 252 КУпАп, щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 05.11.2018 перебував біля власного автомобіля «Daewoo GENTRA» д.н.з. НОМЕР_1, так як його знайомий, який керував автомобілем після суперечки з ним зупинив авто та пішов у невідомому напрямку залишивши ОСОБА_2 у автомобілі. Зазначає, що як вбачається з долученого відеозапису та інших матеріалів справи, у них відсутні дані щодо керування транспортним засобом ОСОБА_2 Працівники поліції не ввімкнули нагрудну камеру в момент зупинення автомобіля та підходження до останнього. Також не надано відео з відеореєстратора, який міститься у авто патрульної поліції. Це зумовлено саме тим, що авто ОСОБА_2 знаходилось на узбіччі, а ОСОБА_2 перебував у ньому не на сидінні водія. Зазначає, що враховуючи нездійснення керування автомобілем «Daewoo GENTRA» д.н.з. НОМЕР_1 05.11.2018, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на перебування в стані алкогольного сп'яніння, так як знав, що його дії не містять складу адміністративного правопорушення. Вказує, що не маючи жодних даних про керування автомобілем, працівники поліції все одно склали протокол про адміністративне правопорушення серії БД №225972 від 05.11.2018 відносно ОСОБА_2 незважаючи на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Також зазначає, що суддя першої інстанції посилається як на доказ по справі на пояснення свідків, проте дані свідки лише підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп'яніння, що ніхто з учасників справи не заперечує. Однак дані свідки не були очевидцями моменту зупинення патрульної поліції біля автомобіля ОСОБА_2 та не можуть спростувати доводи ОСОБА_2 про те, що останній не здійснював керування автомобілем.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові вказано посилання на відео, як доказу по справі. Насамперед, на відеозаписі не вбачається відео фіксація обставин подій 05.11.2018 з самого початку прибуття патрульної поліції та не зафіксовано чи здійснював ОСОБА_2 керування транспортним засобом чи просто перебував у автомобілі. Також у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про долучення до протоколу відеозапису, що є підставою для визнання такого доказу недопустимим.

Зазначає, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. В порушення ч.3 ст. 283 КУпАП у постанові не зазначено відомостей про технічних засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши виступи ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Твердження в апеляційній скарзі про поважність причин пропуску строку на оскарження не може братись до уваги, оскільки апеляційну скаргу подано у визначений законом десятиденний строк.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її у відповідності з законом.

Так, згідно вимогам ст. 266 КУпАП, огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні вимоги, але більш конкретні передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. У разі встановлення стану сп'яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно з п.9 розділу 2 вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Акт огляду на стан сп'яніння за результатами огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на тому, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Вказаний висновок відповідає положенням ст.266 КУпАП, пунктам 6, 7 розділу 1 та п.9 розділу 2 Інструкції про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, так як питання щодо незгоди з результатами огляду чи достовірності результатів огляду не вирішувалось, і згідно з вказаними пунктами видача направлення поліцейськими без доставки водія транспортного засобу на огляд у заклад охорони здоров'я не передбачено.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від надання пояснень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що транспортний засіб перебував в нерухомому стані та ОСОБА_2 таким не керував, а керував товариш, з яким він посварився, і останній залишив його на місці стоянки транспортного засобу, не може прийматись до уваги, оскільки таке є голослівним, за відсутності надання суду даних про особу вказаного товариша та клопотання про його допит як свідка.

Твердження в апеляційній скарзі про порушення прав ОСОБА_2 в зв'язку з несповіщенням його про розгляд справи є безпідставним, так як з матеріалів справи вбачається, що такому направлялась повістка про розгляд справи за адресою, вказаною ним працівникам поліції.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та, з огляду на положення Конвенції, цікавитися рухом справи є обов'язком сторони та не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними правами.

Також посилання в апеляційній скарзі на те, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, в порушення ч.3 ст. 283 КУпАП у постанові не зазначено відомостей про технічних засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки вимоги вказаної статті стосуються транспортного засобу зафіксованого в момент вчинення правопорушення, а не особи водія.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 04 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Павлишин О.Ф.