Справа № 161/2661/19 Провадження №33/802/333/19 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія:ч.1 ст.163-1 КУпАП. Доповідач: Філюк П. Т.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Філюк П.Т., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Лукашука А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 11 січня 2019 року об 11 годині 55 хвилин в м. Луцьку по вул. Конякіна, надав послуги з перевезення пасажира легковим автомобілем таксі «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , який об лаштований розпізнавальним ліхтарем «Люкс Таксі» без наявності ліцензії.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, а про оскаржувану постанову дізнався лише 15 квітня 2019 року. Зазначає, що ОСОБА_3 того дня попросив забрати похресників з Автостанції №1 м. Луцька і для цього надав власний автомобіль. Вказує, що транспортний засіб не був обладнаний розпізнавальним ліхтарем «Таксі». Просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника ОСОБА_1 . - адвоката Лукашука А.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Зі змісту постанови вбачається, що в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У той же час, матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд даної справи 26 березня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Луцьким міськрайонним судом ОСОБА_1 надсилалось повідомлення про час та місце розгляду справи, разом з тим останній їх не отримував.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, даних про отримання ним повідомлення про час та місце її розгляду в матеріалах справи немає, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.

За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду від 26 березня 2019 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд не в повній мірі виконав вимоги закону.

За змістом ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, є факт надання послуг таксі за винагороду, що і становить суть господарської діяльності. Проте в протоколі відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, пов`язаної з перевезенням громадян, з наданням платних послуг.

В матеріалах справи є лише протокол про адміністративне правопорушення (який не підписаний правопорушником, свідками (в разі їх наявності), акт проведення перевірки та фотознімок автомобіля.

Жодних доказів, що ОСОБА_1 перевозив пасажира за плату, до матеріалів справи не надано. В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено конкретної норми закону, яка регулює зайняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, не зазначено, які саме норми Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» порушено апелянтом.

В апеляційному суді, як і в суді першої інстанції, апелянт заперечував факт здійснення ним господарської діяльності з надання послуг таксі, вказував, що лише підвозив похресників, не за плату, працівники Укртрансбезпеки сфотографувавши автомобіль, поїхали, протокол йому не вручали.

Наявність долученого фотознімку, з шашкою «таксі», дійсно може свідчити про певну обґрунтованість підозри у вчиненні адміністративного правопорушення. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних інших доказів, які б свідчили про самостійність, регулярність діяльності правопорушника, отримання від такої діяльності прибутку, в тому числі в день складання протоколу, тож фактично докази провадження порушником господарської діяльності як суб`єкта господарювання - відсутні. Також не викладено в протоколі повно фактичних обставин правопорушення, не вказано осіб, яким він давав послуги таксі та чи надавались такі послуги за грошові кошти.

Апеляційний суд зауважує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Таких вимог уповноваженою особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не було дотримано, в протоколі не зазначено положень закону, порушення яких вбачалось би в діях ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні та суду не були надані належні та допустимі докази: пояснення свідків - пасажирів, яким би ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення на автомобілі «таксі» за плату, що могло б давати підстави для оцінки його діяльності, як господарської, в розумінні ст.ст. 3, 42 ГК України.

Вищевикладене в сукупності свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 294, 22 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.Т. Філюк