КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та прокурора Лавренюк Т.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду майстра лісової пожежної станції Опачицької лісової пожежної станції Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин, подав щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація).

Наказом ДСП «Північна Пуща» від 28.12.2017 №436 ОСОБА_1 , як майстра ЛПС Опачицького ЛПС віднесено до працівників підприємства які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські функції, про що останній був ознайомлений.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», п.2, ч.1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, будучи особою, на яку поширюється дія Закону та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень пов`язаних з корупцією, ОСОБА_1 , в порушення вимог ч.1 ст. 52 вказаного Закону, подав щорічну декларацію за 2017 рік лише 02.08.2018 о 09 год.14 хв., тобто вже після закінчення відведеного Законом терміну (з 01.01.2018 по 01.04.2018) для подання щорічних декларацій, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Іванківського районного суду Київської області від 12.04.2019 року та закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на порушення судом вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП і положень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» №13 від 25.05.1998 року та зазначає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, оскільки не з`ясував і не перевірив всіх обставин, які згідно приписів ст. 280 КУпАП, підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема не перевірив, чи не закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Також вказує, що днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день отримання компетентними органами інформації, з якої вбачається наявність в діянні особи його ознак, а строки накладення адміністративного стягнення обчислюються з дня одержання інформації про нього.

На переконання апелянта, суд невірно встановив дату виявлення вчиненого ним правопорушення 13.02.2019 року, оскільки лист НАЗК від 23.11.2018 року, яким повідомлено Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про дату реєстрації та послідовність його ( ОСОБА_1 ) дій у «Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» був отриманий службовими особами УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України ще 27.11.2018 року. Також, до цього листа додані документи, з яких вбачається, що декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави подана ним з пропуском встановлених законом строків, а тому, на переконання апелянта, строк накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, передбачений ч.3 ст. 38 КУпАП, сплив відповідно 27.02.2019 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, який зазначив, що свої пояснення з приводу вчинення даного правопорушення він вперше надавав слідчому ще 06.11.2018 року, однак з незрозумілих причин ці пояснення в матеріалах справи відсутні, правопорушення вчинив не навмисно, просив задовольнити апеляційну скаргу та закрити провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП України, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При цьому, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» при розгляді справ даної категорії суди повинні забезпечувати

своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин,

передбачених статтями 247 і 280 КпАП. При цьому особливу увагу

необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань:

- чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до

відповідальності;

- чи містить діяння склад корупційного правопорушення,

передбаченого Законом;

- чи є особа винною в його вчиненні;

- чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення;

- чи не містить правопорушення ознак злочину;

- чи не закінчилися на момент розгляду справи строки,

передбачені ст. 38 КУпАП;

- чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Як встановив суддя в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду майстра лісової пожежної станції Опачицької ЛПС ДСП «Чорнобильська Пуща», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, являючись суб`єктом відповідальності відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, тобто після встановленого Законом періоду декларування (з 01.01.2018 до 01.04.2018), а саме 02.08.2018 подав щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Тобто, за встановлених судом обставин, часом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є 02 серпня 2018 року.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, суд встановив 13.02.2019 року, оскільки цей день є датою надання ОСОБА_1 письмових пояснень, а також зібрання усіх матеріалів перевірки і подання рапорту про виявлення всіх необхідних ознак складу правопорушення.

Однак, вказане твердження про час виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 вказаного правопорушення є саме 13.02.2019 року.

Так, фактичниммоментом виявлення правопорушення слід вважати час надання інформації на запит органів, що протидіють корупції, тобто цей строк пов`язується з часом повідомлення про певні факти, які у своїй сукупності свідчать про вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.

Згідно наявних в матеріалах справи документів, встановлено, що про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України було повідомлено ще 27.11.2018 року, що підтверджується листом НАЗК від 23.11.2018 року №71-05/56345/18, з якого вбачається, що у відповідь на запит УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України від 12.11.2018 року №10155/39/109/02-2018 Національним агентством було надано запитувану інформацію щодо дати реєстрації ОСОБА_1 та послідовність його дій в ІТС ««Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (а.с. 28).

Тобто, усі складові, що описані у рапорті від 13.02.2019 року за підписом старшого оперуповноваженого МРВ №3 УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України Трояна О.А., які у своїй сукупності вказують на вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення, ще 27.11.2018 року були відомі службовим особам УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України, в тому числі особі, яка 13.02.2018 року склала відносно ОСОБА_1 протокол №569 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації за 2017 рік, було виявлено не в день надання останнім своїх пояснень та складання рапорту 13.02.2019 року, а 27.11.2018 року, коли до УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України надійшли у відповідь на запит відповідні документи відносно ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст. 164-14, 212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, переглядаючи рішення суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з її доводами та вважає, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції не мав законних підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, оскільки станом на день постановлення оскаржуваного судового рішення минуло більш ніж три місяці з для виявлення цього правопорушення.

За наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова судді від 12.04.2019 року - скасуванню в частині накладення адміністративного стягнення і в цій частині провадження в справі слід закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 12 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень - скасувати в частині накладення адміністративного стягнення і в цій частині провадження в справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/2118/2019 Категорія: ч.1 ст. 172-6 КУпАП

Головуючий в суді апеляційній інстанції - Сілкова І.М.