Справа № 496/1538/19
Провадження № 3/496/836/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшли матеріали з Управління Укртрансбезпеки в Одеській області відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ІІ №0005715 від 10 квітня 2019 року, ОСОБА_1 , 10.04.2019 року о 10.00 годин, надавав послуги з перевезення вантажу, згідно ТТН серія 12ААЕ №944749 від 09.04.2019 року, на транспортний засіб MAN, державний номер НОМЕР_1 за маршрутом смт. Іванівка Одеська область порт Олімпекс Куш м.Одеса, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив вимоги ч.1 ст. 164 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Сирота В.В. до суду надійшло клопотання, згідно якого просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши письмове клопотання адвоката Сирота В.В. та дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до такого.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 164 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діянь, які описані в диспозиції цієї статті.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Цих вимог закону при складенні протоколу дотримано не було.

Так, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні законодавства щодо провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Базовим об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, а саме це Господарський кодекс України, закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та іншими нормативно-правовими документами.

Всупереч цьому зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і свідчить про відсутність в її діянні об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а отже і про його склад взагалі.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №3 від 25.04.2003 року під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

У той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0005715 від 10.04.2019 року при викладенні обставин вчинення адміністративного правопорушення відсутні дані щодо систематичного провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, без державної реєстрації.

Як вбачається з договору позички транспортного засобу від 03.12.2018 року, автомобіль «MAN TGA 18.430», державний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер напівпричепа НОМЕР_2 , було передано у безоплатне тимчасове користування ФОП ОСОБА_2 , який відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має законне право на господарську діяльність із здійснення вантажних перевезень.

Разом з тим, у протоколі серії ІІ № 0005715 від 10.04.2019 року при викладі обставин вчинення правопорушення відображено одиничний факт (керування ОСОБА_1 транспортним засобом MAN, державний номер НОМЕР_1 за маршрутом з перевезення вантажу), а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу. Одиничний факт надання платних послуг ОСОБА_1 по перевезенню вантажу не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений за ч.1 ст. 164 КУпАП повинен містити всі істотні обставини, які мають відображати всі елементи складу правопорушення, а саме: протягом якого проміжку часу особа здійснювала відповідну діяльність, всі задокументовані окремі факти такої діяльності, інші обставини, які мають істотне значення (те, що особа не перебуває в трудових відносинах з юридичною особою чи фізичною особою підприємцем, також те, що особа не працює на іншого суб`єкта без укладення трудового договору з порушенням вимог ст.24 КЗпП України).

Отже, викладені обставини у протоколі серії НОМЕР_3 від 10.04.2019 року про адміністративне правопорушення повністю спростовуються наданими вище доказами.

Будь-яких доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол - не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, до протоколу додана лише копія товарно-транспортної накладної серії 12ААЕ №944749 від 09.04.2017 року, а тому констатація факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р., серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 164, 247, 251, 252, КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя О.П. Галич

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.