Провадження № 33/4820/113/19
Справа № 682/35/19 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія:ч.1 ст. 164КУпАП Доповідач Матущак> М.> С.>
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року мХмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2019 року,

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с.Миньківці Славутського району, жителька АДРЕСА_1, неодружена, не працює, має на утриманні троє неповнолітніх дітей,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнуто з неї судовий збір в дохід держави в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно із постановою судді, 02 грудня 2018 року о 12 годині ОСОБА_1 на ринку міста Славути здійснювала роздрібну торгівлю кавовими напоями та чаєм з метою отримання прибутку в кіоску «Шаурма» без державної реєстрації як суб'єкта господарської діяльності, чим порушила вимоги ст.58 Господарського кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об'єднань».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що дана постанова є незаконною і необґрунтованою, прийнятою безпідставно з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріальних норм, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд формально підійшов до встановлення обставин справи.

Уважала, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї не містить даних про те, що вона здійснювала господарську діяльність, тобто регулярну, систематичну, постійну діяльність з реалізації чаю та кавових напоїв, спрямовану на отримання доходу, що виключає наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

Також уважала, що при визнанні її винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення у суду були підстави для застосування ст.22 КУпАП, якою передбачено звільнення від відповідальності при малозначності правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1., яка підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів про скасування постанови суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Однак, як видно з матеріалів справи, в порушення вимог цієї статті справу судом розглянуто однобічно, без повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин, що мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, враховуючи особливості цього правопорушення і виходячи з вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов'язаний був з'ясувати, чи вчинила ОСОБА_1 ці порушення, а якщо вчинила, то в чому саме вони полягали і чи винна вона у цьому.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Хмельницькій області від 02 грудня 2018 року, ОСОБА_1 того ж дня здійснювала роздрібну торгівлю кавовими напоями в кіоску «Шаурма» на ринку міста Славута без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, чим порушила вимоги ст.58 чим Господарського кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об'єднань», вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.1).

Суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП може бути лише суб'єкт господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Важливою ознакою господарської діяльності є, зокрема, її систематичність. У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, не встановлено і не наведено такої систематичності, також не має доказів того, що вона офіційно зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Апеляційним судом ураховано, що навіть у випадку доведеності одноразового здійснення ОСОБА_1 торгівлі, такі її дії не можуть кваліфікуватись як зайняття господарською діяльністю, бо такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст.42 Господарського кодексу України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, зв'язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

При цьому, в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд не намагався з'ясувати, чи є ОСОБА_1 суб'єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність та чи є вона суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Незважаючи на те, що таке обвинувачення є неконкретним, позбавляє можливості ефективно захищатися від нього, а сам протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, суд за наслідками судового розгляду передчасно визнав його доведеним, без усебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин даної справи.

Крім того, судом першої інстанції зроблено передчасний та необґрунтований висновок про те, що вина ОСОБА_1 підтверджена даними протоколу про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2018 року, бо він, на думку суду, відповідає вимогам ст.256 КУпАП і відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі.

Зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, на який посилається суд першої інстанції як на доказ, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ч.1 ст.164 КУпАП, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не конкретизовано її вину, не зазначено, чи вона здійснювала господарську діяльність систематично та на постійній основі.

Визнання ОСОБА_1 своєї вини не є беззаперечною підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Тому вважаю, що відсутність в діях ОСОБА_1 системи в провадженні господарської діяльності та сам факт її реалізації наразі не дає обґрунтованої і об'єктивної можливості сформувати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на вказані вище обставини та не дослідив їх, не конкретизував обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення і не навів відповідної мотивованої оцінки доведеності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, приходжу до висновку, що доводи апелянта ОСОБА_1 стосовно неправомірного застосування до неї судом першої інстанції адміністративного стягнення є обґрунтованими.

Складений у такому вигляді протокол про адміністративне правопорушення, коли матеріали зібрані поверхнево, позбавляє суд можливості постановити законне та обґрунтоване рішення. За наведених у ньому обставин справи не можна зробити жодного категоричного висновку, повно та об'єктивно визначитись з кваліфікацією діяння, інкримінованого ОСОБА_1 та наявності чи відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Неможливо цього зробити і в процесі судового розгляду, оскільки слід провести ряд процесуальних дій, що є непритаманною суду функцією.

Оскільки наведені порушення закону в їх сукупності є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, постанова судді підлягає скасуванню, а матеріали справи як неповно з'ясовані та неналежно оформлені - направленню до органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати, а матеріали справи повернути для належного оформлення до Управління податків і зборів фізичних осіб Головного Управління ДФС в Хмельницькій області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак