КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката ІсмаіловаШ.А. та представника Київської міської митниці ДФС - Захарова А.О., розглянувши апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 (ОСОБА_1) визнаний винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вилучену, згідно протоколу про порушення митних правил № 0776/12500/18 валюту, а саме: євро (згідно курсу НБУ станом на 06.10.2018 за 100 євро - 3240-6948 грн.) кількістю 10 600, вартістю 343513 грн. 65 коп., повернуто ОСОБА_1 (ОСОБА_1).

Згідно постанови, 06.10.2018 року о 07 год. 25 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин Азербайджану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), що прибув з Азербайджану м. Баку літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» рейсом № PS 602, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, а також не підпадають під встановлені законодавством заборони і обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 МК України громадянину було задано запитання щодо наявності у нього готівки, на що останній повідомив, що має приблизно 8 500 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю наявну у нього готівку. Громадянином було видано готівку в розмірі 20600 євро, які знаходились у кишені брюк - 8500 євро та у кишені куртки - 12100 євро. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина Азербайджану ОСОБА_1, вказані грошові кошти належать йому особисто та призначались для купівлі автомобіля у Німеччині.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 000 євро та вилучено у ОСОБА_1 10600 євро, згідно протоколу про порушення митних правил № 0776/12500/18.

Також встановлено, що ОСОБА_1 митної декларації не заповнював, з приводу декларування готівкових коштів до інспекторів митниці не звертався, довідок з банку про зняття валютних коштів з власного рахунку не надав, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження.

Таким чином, своїми діями громадянин Азербайджану ОСОБА_1 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", перемістив товари на які законодавством України встановлені обмеження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

На дану постанову представник Київської митниці ДФС України Павленко С.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2018 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією вилученої валюти в сумі 10600 євро.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 7 КУпАП, який приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, безпідставноне застосував конфіскацію обмежених до переміщення валютних цінностей,оскільки такий вид стягнення прямо передбачений санкцією ст. 471 МК України.

Також звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 471 МК України у ОСОБА_1 було вилучено не всі наявні у нього готівкові кошти, а тільки суму валюти, що перевищувала еквівалент 10000 євро, а саме 10600 євро. Крім цього, під час розгляду справи не встановлено, що застосування конфіскації валюти в розмірі 10600 євро буде для громадянина Азербайджану ОСОБА_1 «надмірним індивідуальним тягарем».

Вислухавши пояснення представника Київської митниці ДФС на підтримку доводів апеляційної скарги; захисника Ісмаілова Ш.А., який заперечував проти поданої апеляційної скарги та, посилаючись на законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив залишити її без зміни; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга представника Київської митниці ДФС підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 (ОСОБА_1) у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, висновок судді місцевого суду про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах закону, а тому є безпідставним, оскільки діючим законодавством України не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього додаткового стягнення, в тому числі і конфіскації предметів порушення митних правил.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на те, що підставою для незастосування конфіскації вилученої валюти є те, що держава Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини» та протоколи до неї, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права, адже жодним із рішень ЄСПЛ не встановлено прямої заборони на конфіскацію предметів порушення митних правил.

Навпаки, у п.33 рішення ЄСПЛ по справі «Ізмайлов проти Росії» зазначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Крім цього, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов'язана додержуватися, зокрема третього критерію - правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (рішення від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України»; від 06 листопада 2008 року у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов'язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб'єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з'ясованих обставин і фактів.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що конфіскація вилученої у ОСОБА_1 готівки, є порушенням положень ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, а саме втручання в право ОСОБА_1 на повагу власності, оскільки покладає «індивідуальний надмірний тягар» є безпідставними.

Посилання суду на те, що вилучена у ОСОБА_1 валюта має законне походження, яка переміщувалась ним для власних потреб і що її можна законно переміщувати за умови письмового декларування, а також те, що жодних інших негативних наслідків не настало, державі не завдано майнової шкоди у вигляді несплати митних платежів, а грошова сума настільки значна, що її конфіскація складає для правопорушника «індивідуальний надмірний тягар» є такими, що суперечить фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

Під час апеляційного розгляду справи не встановлено і захисником Ісмаіловим Ш.А. не надано будь-яких даних на підтвердження тієї обставини, що конфіскація вилученої у ОСОБА_1 готівки, покладає на нього індивідуальний надмірний тягар та не може бути застосована у даному випадку.

Відповідно до положень ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, в тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Постановою Національного банку України №148 від 27.05.2008 року затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України.

Згідно цієї Інструкції фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну та вивозити з України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь-яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз і вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Також слід зазначити, що згідно протоколу опитування в справі про порушення митних правил №0776/12500/18 від 08.10.2018 року, ОСОБА_1 пояснив, що всі виявлені у нього грошові кошти в сумі 20600 євро належать йому особисто, прибув в Україну транзитом, з метою подальшого прямування до Німеччини, де мав намір придбати автомобіль, який попередньо вибрав по інтернету. Крім цього, у ОСОБА_1 було вилучено не всю суму, а тільки 10600 євро, що не може свідчити про значне навантаження на матеріальне становище останнього, а навпаки вказує про дотримання критерію пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини) у разі конфіскації вилучених грошей.

Посилання захисника Ісмаілова Ш.А. на ту обставину, що ОСОБА_1 є пенсіонером, а виявлені у нього грошові кошти є його особистими заощадженнями, які були отримані від продажу ним нерухомості та призначались для придбання автомобілю для полегшення свого пересування, що на думку захисника свідчить про скрутне матеріальне становище ОСОБА_1, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.2018 року, ОСОБА_1 виступав стороною у вказаному договорі на підставі довіреності в якості представника продавця, а нерухоме майно, яке було предметом цього договору належить не йому, а іншій особі.

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги представника Київської міської митниці ДФС про незаконність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення, передбаченого санкцією ст. 471 МК України, у виді конфіскації вилученої валюти та вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про дотримання місцевим судом «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини, а також докази того, що конфіскація вилучених у громадянина Азербайджану ОСОБА_1 грошових коштів покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар». Окрім того, пропущена сума грошових коштів, які переміщував правопорушник, є майже пропорційною сумі вилученої валюти.

За наведеним, оскаржувана постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2018 року відносно ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах закону, а тому як незаконна підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527 МК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ДФС -задовольнити.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 (ОСОБА_1)- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним громадянина Азербайджану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Азербайджану для виїзду за кордон НОМЕР_1, виданий 27.08.2018 року орган, що видав: Ministry of Internal Affairs, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією вилученої згідно протоколу про порушення митних правил №№0776/12500/18 від 06.10.2018 року валюти, а саме: євро (згідно курсу НБУ станом на 06.10.2018 за 100 євро - 3240-6948 грн.) в розмірі 10 600, що становить 343 513 грн. 65 коп.

Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Борисп.УК/Бориспіль, , код банку (МФО): 899998, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: 0004, КБК: 21081100).

Стягнути з громадянина Азербайджану ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина Азербайджану для виїзду за кордон НОМЕР_1, виданий 27.08.2018 року орган, що видав: Ministry of Internal Affairs на користь Київської митниці ДФС (Код , банк: Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р: 9083) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 13 (тринадцять) грн. 67 коп.

Стягнути з громадянина Азербайджану для виїзду за кордон НОМЕР_1, виданий 27.08.2018р. орган, що видав: Ministry of Internal Affairs, на користь державного бюджету України (р/р № 0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, отримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу *;101;) судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М.Сілкова