ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/732/19 Справа № 214/1579/19 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Завгороднього О.С., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої електро-монтером ПАТ Укрзалізниця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 07.02.2019 року о 09.30 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , зі своїм братом ОСОБА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо останнього, а саме висловлювалась нецензурною лайкою на його адресу, чим могла бути завдана шкода його психологічному здоров`ю.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, та стягнуто з останньої на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки про наявність вказаної постанови вона дізналась лише 21.05.2019 року, також просить постанову скасувати, постановити нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що вона не вчиняла психологічного домашнього насильства відносно свого брата 07.02.2019 року, а навпаки, коли вона повернулась в цей день додому, брат одразу почав конфлікт, який переріс в домашнє насильство, на підставі чого, він почав кричав, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, бив її та виганяв з квартири.

Вказує на те, що коли вона викликала поліцію, брат намагався перешкодити їй в цьому, кричав у слухавку, що також зафіксували на 102.

Надалі вона звернулась до поліції із заявою про вчинення щодо неї домашнього насильства, де її брат також звернувся з такою заявою, а тому поліція склала відносно них обох протоколи про адміністративне правопорушення. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справа щодо її брата ОСОБА_2 була закрита, у зв`язку із закінченням строків розгляду справи, однак останнього було визнано винним за ч.1 ст.173 КУпАП.

Зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи справу щодо неї порушив вимоги, передбачені ч.2 ст.268 КУпАП, оскільки розглянув справу без її участі, при цьому вона не була належним чином повідомлена про розгляд цієї справи.

Посилається на те, що у зв`язку з її неявкою до суду, суд першої інстанції повинен був застосувати до неї привід, що не було зроблено, а тому її було позбавлено висловити та аргументувати свою позицію щодо обставин справи.

Також, судом при прийняті рішення не було дотримано вимог, передбачених ст.283 КУпАП.

Крім того, суд не надав оцінку тому, що працівниками поліції не було надано жодних доказів того, що мало місце будь-яке умисне діяння психологічного характеру з її боку по відношенню до її брата, та що її діяння могли чи завдали шкоди фізичному або психологічному здоров`ю ОСОБА_2 ..

Зазначає, що адміністративний протокол був складений виключно на поясненнях її брата, які нічим не підкріплені, до того ж в ситуації, яка склалася 07.02.2019 року, саме вона є постраждалою особою, а її брат - кривдником.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисник підтримали доводи апеляційної скарги, потерпілий просив відмовити в її задоволенні.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки постанова приймалась без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якій копія постанови не вручалась, про наявність вказаної постанови вона дізналась лише 21.05.2019 року,а апеляційну скаргу подала 28.05.2019 року, тобто протягом десяти днів.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП має бути з`ясовано, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, та згідно із ст.252 КУпАП слід дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не надано оцінки дослідженим доказам.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , участь якої відповідно до ст.268 КУпАП є обовязковою, заслуговують на увагу, у звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення 07.02.2019 року о 09.30 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , зі своїм братом ОСОБА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо останнього, а саме висловлювалась нецензурною лайкою на його адресу, чим могла бути завдана шкода його психологічному здоров`ю.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 заперечувала наявність конфлікту з потерпілим(а.м.п.5), вказуючи на те, що саме ним розпочато сварку, а вона не виражалась нецензурною лайкою, тому судом необґрунтовано взято до уваги зазначені письмові пояснення як доказ вини. Відповідно до письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 сестра ОСОБА_1 влаштовує сварки та ображає його нецензурною лайкою(а.м.п.4).

Судом не надано будь-якої оцінки доказам, на підставі яких він дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, поклавши у основу судового рішення суперечливі докази, не навівши беззаперечних доказів, які б підтверджували такі висновки суду, не проаналізував їх та не надав їм належної оцінки.

В суді апеляційної інстанції потерпілий просив долучити пояснення матері, яка проживає разом з ними, записані на електронних носіях. Однак потерпілим не наведено поважних причин їх ненадання до суду першої інстанції. Оскільки потерпілий знав про складання протоколу щодо ОСОБА_1 та надавав пояснення, про наявність будь-яких записів не вказував, тому походження диску та запису на диктофоні не підтверджені, та не можуть бути предметом дослідження під час апеляційного перегляду відповідно до положень ст.294 КУпАП.

Отже, висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 зроблені без належної перевірки письмових пояснень потерпілої, а тому наявні суперечності між її показаннями та показаннями ОСОБА_2 не усунуті належними та допустимими доказами у справі.

Жодних інших об`єктивних даних, які б надали можливість усунути наявні суперечності у поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у матеріалах справи не має.

Отже, під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст.245,280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов`язково зясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, разом з тим, через недостатність доказів для доведення вини ОСОБА_1 провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко