Номер провадження: 33/813/108/19
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №152893 від 23.06.2016 року, 22.06.2016 року о 14 годині 05 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_1 , виїжджаючий з другорядної дороги з вул. Західна в с. Фонтанка на головну дорогу Одеса-Южне, не надав перевагу в русі автомобілю «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 , який виконував маневр повороту ліворуч з головної дороги на другорядну, в результаті чого допустив з ним зіткнення, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Не погоджуючись із вказаною постановою,26.09.2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій не погодився із висновком суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення та зазначив, що суд необґрунтовано вказав у постанові на порушення ОСОБА_2 вимог п.10.5 ПДР України та не взяв до уваги порушення ОСОБА_1 п.п. 12.3 та 16.11 ПДР України, внаслідок чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин представник просить скасувати постанову суду та винести нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, проте апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому для притягнення особи до адміністративної відповідальності обсяг доказів, долучених до матеріалів справи, в їх сукупності повинен бути необхідним та достатнім для беззаперечного висновку про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.5 ПДР, поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив показання, надані ним в суді першої інстанції, та пояснив, що рухався по другорядній дорозі, при під`їзді до головної дороги, виконуючи маневр правого повороту, впевнився, що на смузі попутного руху по головній дорозі транспортні засоби відсутні та його маневр буде безпечним, почав виїжджати на перехрестя, однак в цей час автомобіль ГАЗ, здійснюючи лівий поворот з головної дороги на другорядну, не обрав безпечну траєкторію руху, виїхавши на його смугу для руху в результаті чого сталось зіткнення. При цьому заходів, спрямованих на зменшення швидкості руху, ОСОБА_1 не вживав, оскільки не встиг зреагувати на перешкоду, що виникла.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свої письмові пояснення та пояснив, що 23.06.2016 року близько 14 години 05 хвилин він, керуючи транспортним засобом ГАЗ по автодорозі Одеса-Южне в бік с. Вапнярка, виконував маневр повороту ліворуч на нерегульованому перехресті, а автомобіль «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_1 , виїжджаючий з другорядної дороги, не надав йому перевагу в русі та допустив зіткнення з його транспортним засобом.

Апеляційним судом також був досліджений долучений до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора, встановленого в автомобілі «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_1 , з якого вбачається, що даний автомобіль дійсно виїжджав з другорядної дороги на головну, не порушуючи вимог п. 16.11 ПДР України, оскільки рухався в крайньому правому положенні в своїй смузі руху, здійснюючи поворот праворуч, не створив перешкоду для руху транспортним засобам, що рухались по головній дорозі в смузі, на яку він мав намір виїхати при здійсненні повороту праворуч. Крім того, ОСОБА_1 , виконуючи маневр, не створював перешкод для руху транспортним засобам, що рухались по головній дорозі в зустрічному напрямку.Разом з цим, при появі автомобіля ГАЗ водій ОСОБА_1 завчасно не здійснив заходів, направлених на зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу з метою уникнення зіткнення.

Також з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_2 , виконуючи маневр повороту ліворуч з головної дороги на другорядну, дійсно не дотримався безпечної траєкторії руху, виїхавши на зустрічну смугу для руху.

У зв`язку з викладеними обставинами, та через необхідність отримання висновку спеціаліста в галузі дорожнього руху, постановою апеляційного суду від 26 жовтня 2016 року була призначена транспортно-трасологічна судова автотехнічна експертиза (а.с.37-38).

Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз був наданий відповідний висновок №16-5483/17-5210 від 14.03.2018 року, згідно з яким зіткнення транспортних засобів знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку як із порушенням ОСОБА_1 п.п. 12.1, 10.1 та 16.11 ПДР України, так із порушенням водієм ОСОБА_2 п.10.5 ПДР України (а.с.46-52).

У суду апеляційної інстанції немає підстав піддівати сумніву вказану судову експертизу, оскільки на думку апеляційного суду вона є обгрунтованою і відтворює обставини ДТП, а також регламентує, яким чином кожний із водіїв мав діяти в конкретній дорожній обстановці і які вимоги ПДР ними порушені.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова суду першої інстанції в частині висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення не може бути визнана обґрунтованою, оскілки не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Разом з цим, оскільки на момент розгляду справи тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, закінчився, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 247, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачених 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда