П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 09 квітня 2019 року близько 12 год. 45 хв. керував автомобілем «ДАФ», номерний знак НОМЕР_1 з причепом «Шмітц», номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі Львів - Краковець в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрити у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що в судовому засіданні 02 травня 2019 року він був присутнім, проте суд оголосив тільки резолютивну частину постанови, а тому подав апеляційну скаргу 22 травня 2019 року та вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 15 травня 2019 року ОСОБА_1 отримав копію судового рішення, ухваленого 02 травня 2019 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 084696 від 09 квітня 2019 року (а.с. 1), висновком лікаря-нарколога від 09 квітня 2019 року, що підтверджує, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків (а.с. 3-6). Ці докази є належними, допустимими та достатніми.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про ознайомлення з правами та обов`язками. Крім того, в протоколі та в тесті огляду наявні також підписи ОСОБА_1 про те, що він ознайомлений та згоден з результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не висловив жодних заперечень щодо складання самого протоколу чи процедури проходження огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 також не наведено доводів на спростування висновку суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ним лише зазначено, що судом не враховано всіх обставин справи, а також особу правопорушника.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за результатами розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі, скасувати постанову та прийняти нову.

В той же час, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказано, з яких підстав постанова суду підлягає скасуванню.

В той же час, апеляційний суд звертає увагу на те, що в мотивувальній частині постанови суду помилково вказано, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, проте відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечує сам апелянт.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що вказані неточності є такими, що не впливають на суть прийнятого судом першої інстанції рішення, вони підлягають виправленню, а постанова суду в цій частині - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити.

Виключити з постанови суду вказівку на керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун