ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/544/19 Справа № 183/131/19 Суддя у 1-й інстанції - Болкарьова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КупАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції обґрунтував тим, що учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , тоді як протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складений відносно ОСОБА_3 , тобто до відповідальності притягнуто іншу особу, що не відповідає вимогам ст. 256 КупАП.

В апеляційній скарзі та в уточненнях до неї, потерпіла просить оскаржувану нею постанову суду скасувати та визнати винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (ст. 124 КупАП) і притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною в порушення вимог матеріального та процесуального закону.

Вказує, що саме ОСОБА_2 є тією особою, що вчинила адміністративне правопорушення щодо неї, та неправильне зазначення його прізвища та ім`я у протоколі про адміністративне правопорушення не є підставою для закриття справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. На думку потерпілої, суд мав повернути вказану постанову до правоохоронного органу для належного оформлення. Також зазначає, що особу правопорушника можна встановити і по іншим даним щодо нього, а не тільки по прізвищу та імені.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Ямкового В.Ф., представника потерпілої ОСОБА_4 М ОСОБА_5 , який підтримав вимоги апеляції, та адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КупАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, вказаних вимог при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції не дотримано. Судом не повній мірі з`ясовані всі обставини справи, не надана належна оцінка наявним доказам в їх сукупності, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про необхідність закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи в апеляції потерпілої ОСОБА_1 стосовно того, що суд помилково дійшов висновку, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не є однією і тією ж особою, яка дійсно вчинила адміністративне правопорушення, оскільки суд не врахував специфіку української орфографії і наявність помилок при вживанні українською мовою російських прізвищ, є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №253284 від 06.01.2019 року дійсно прізвище особи, відносно якої складено цей протокол, зазначено ОСОБА_3 , дата народження якого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте відповідно до паспорту НОМЕР_1 , виданого Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 29 травня 1997 року, прізвище особи відносно якого складено вказаний протокол про адміністративне правопорушення на російській мові зазначено ОСОБА_7 на українській мові ОСОБА_8 Микола Петрович, дата його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, правильне прізвище особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є на українській мові Пісков Микола Петрович, дата його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №253284 від 06.01.2019 року у правописі прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перекладі допущена описка, яка хоча і має місце, проте не є такою, що у даному випадку впливає на належність і допустимість цього протоколу як доказу і при цьому не виключає його складення відносно саме ОСОБА_2 , що не заперечується також останнім.

За вказаних обставин є необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, з мотивів, що притягнуто до відповідальності іншу особу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до правил п.3 ч.8 ст. 294 КупАП, таку постанову необхідно скасувати та прийняти нову постанову.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №253284 від 06.01.2019 року водію ОСОБА_2 інкримінується порушення п.10.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України ( далі ПДР), яке виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем "Renauult Trafic", н/з НОМЕР_2 , на відрізку дороги між населеними пунктами с. Андріївка та с. Івано - Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем "Vokswagen Tiguan", н/з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

За приписами пункту 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно нього, де викладені вказані вище обставини скоєння ДТП. Схемою місця ДТП, де зафіксовані два місця зіткнення зі слів водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 , і перелік видимих зовнішніх пошкоджень автомобіля "Vokswagen Tiguan" та автомобіля "Renauult Trafic";

письмовими поясненнями ОСОБА_1 згідно яких вона, керуючи автомобілем "Vokswagen Tiguan", н/з НОМЕР_3 , рухалася зі швидкістю менше 20км/год, по слизькій дорозі, на якій наявна глибока колія між населеними пунктами с. Андріївка та с. Івано - Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, і не доїжджаючи приблизно 1,5 км до села Андріївка, її автомобіль зіткнувся з автомобілем "Renauult Trafic", н/з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2

За ствердженнями ОСОБА_1 під час зіткнення йшов сніг, дорожнє покриття не розчищене, по дорозі глибока колія, ожеледиця, її автомобіль "Vokswagen Tiguan" рухався з мінімальною швидкістю, готовий до повної зупинки, ближче до правого краю дороги, і вона вчинила все можливе для попередження зіткнення. При цьому водій автомобіля "Renauult Trafic", який рухався назустріч не робив жодної спроби з`їхати з центру дороги вправо в сторону узбіччя, і почав крутити кермо вже після того, як зіткнувся з її автомобілем, намагаючись максимально уйти вправо.

За показами ОСОБА_1 , до приїзду ДАІ водії самовільно виштовхали автомобіль Рено на узбіччя, тому на схемі ДТП зображені автомобілі, один з яких ОСОБА_9 не стоїть на тому місці, де відбулася пригода, що не заперечується і водієм ОСОБА_2

За вказаних обставин, а також сукупністю наведених вище доказів підтверджується місце і механізм зіткнення, на який вказує водій ОСОБА_1

Покази потерпілої ОСОБА_1 узгоджуються з іншими доказами, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено зі слів ОСОБА_1 місце зіткнення в центрі дороги, ближче до правого узбіччя напрямку її автомобіля, з якої слідує, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Renauult Trafic", не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, не переконався в безпечності свого руху, здійснив зіткнення з автомобілем "Vokswagen Tiguan".

Зафіксоване місце зіткнення за версією водія ОСОБА_1 , положення транспортних засобів після їх зіткнення, зазначений перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП.

Щодо протилежної позиції ОСОБА_2 і його захисника про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, і доведеності його вини з посиланням на механізм і місце скоєння ДТП за його версією, згідно якої, побачивши автомобіль "Vokswagen Tiguan", який рухався йому назустріч, він відразу перестроївся праворуч, що одне колесо їхало у колії, а інше по узбіччю, а автомобіль "Vokswagen Tiguan" не перестроївся, внаслідок чого вони зіткнулися, то такі доводи не можуть бути прийнятні до уваги, оскільки така позиція не знайшла свого підтвердження і суперечить та спростовується встановленими вище обставинами і доказами в їх сукупності.

З огляду на викладене, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КупАП.

Разом з тим, вимоги апеляції в частині притягнення ОСОБА_2 до відповідальності не можуть бути задоволенні, оскільки вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, враховую той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 38 КупАП, так як правопорушення мало місце 06 січня 2019 року.

За вищенаведеного вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КупАП.

Керуючись ст. 124, п. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року, якою справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати та прийняти нову постанову, якою:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот