Номер провадження: 33/813/225/19
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді - Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Чепрас А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного Кодексу України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України. Товар, який було вилучено згідно з протоколом про порушення митних правил зобов`язано повернути власнику «SIA BALTGATE SERVICES» або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

Апеляційна скарга подана Одеською митницею Державної фіскальної служби України, яка просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією сигарет, посилаючись на те, що у суду були відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності, інформацію про наявність в магазині, який утримується компанією, сигарет було надано для завантаження в системі ІСПС саме ОСОБА_1 , який засвідчив власним підписом та печаткою компанії декларацію «STOREHOUS STORES DECLARATION». Саме митну декларацію, а не інвойс було завантажено до системи ІСПС, тим самим задекларовано митниці меншу кількість сигарет, ніж та, яка фактично перебувала на судні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника апелянта, представника скаржника, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, справа - направленню для проведення додаткової перевірки, виходячи з наступного.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 31.07.2018 року о 09:00 годині під час здійснення спільного прикордонно - митного контролю морського паромного судна « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під прапором Панами , який прибув з порту «Батумі» (Грузія) до Морського торговельного порту «Чорноморський» (Паромний комплекс) України, при здійсненні огляду приміщень судна, у складському приміщенні №5 було виявлено 34 коробки (1700 блоків) сигарет «ASHIMA LUXURY SIZE», країна походження «Китай», а також у приміщенні «Ваг Baltijos» виявлено 391 короб (19550 блоків) сигарет «ASHIMA LUXURY SIZE», країна походження «Китай», що є порушенням, передбаченим ст.472 МК України.

Протокол складений відносно ОСОБА_1 , продавця магазину безмитної торгівлі компанії «SIA BALTGATE SERVICES» на судні «KAUNAS», оскільки в порту «Батумі» (Грузія) на судно «KAUNAS» товар був прийнятий ним згідно інвойсу від 19.06.2018 року №G18136 та був призначений для продажу в магазині.

Суд першої інстанції закрив провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, пославшись на те, що він не є декларантом в розумінні митного законодавства, не має права підпису декларації, яка підписана іншою особою, обов`язок декларування входить до повноважень капітана судна або іншої відповідальної особи, яка уповноважена капітаном, і недекларування товарів не призвело до несплати митних платежів.

Разом із тим, товари, що підлягали декларуванню, мають статус припасів, зберігалися та знаходилися у віданні магазину безмитної торгівлі компанії «SIA BALTGATE SERVICES» на суді «« KAUNAS ».

Відповідно до п.п. а) п. 48 ч. 1 ст. 4 МК України, до припасів відносяться товари, призначені для споживання пасажирами та членами екіпажів (бригад) на борту транспортних засобів, незалежно від того, продаються ці товари чи ні.

Згідно до п.п. в) п. 2 ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі, зокрема, декларацію про припаси (судові припаси), яка містить, зокрема, відомості про найменування суднових припасів, що є в наявності на судні, та їх кількість.

Відповідно до п.13ст.4 МК України заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності - не пов`язані із застосуванням мита до товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлені відповідно до закону заборони та/або обмеження, спрямовані на захист внутрішнього ринку, громадського порядку, та безпеки, суспільної моралі, на охорону здоров`я та життя людей і тварин, охорону навколишнього природного середовища, захист прав споживачів товарів, що ввозяться в Україну, а також на охорону національної культурної та історичної спадщини.

Отже, декларування припасів і за відсутності обов`язку сплати митних платежів є обов`язком, невиконання якого є складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, задля недопущення порушення заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, а тому висновок суду про звільнення від відповідальності з таких підстав на законі не ґрунтується.

Договір оренди приміщень судна від 30.03.2018 свідчить про те, що наймач компанія «SІA BALTGATE SERVICES» орендує приміщення на судні «KAUNAS» для розміщення магазину безмитної торгівлі, і наймодавець не несе відповідальності за роботу магазину, відповідальним за порушення митних правил є наймач (а.с.50-57), відтак висновок суду першої інстанції про те, що відповідальним за порушення митних правил є капітан судна, суперечить наявним у справі документам, не відповідає обставинам справи.

Зважаючи на викладене, постанова суду не може вважатися законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

Разом із тим, з огляду на вимоги митного законодавства, та ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, наявні у справі докази є недостатніми для об`єктивного висновку про те, що саме ОСОБА_1 є особою, яку можна притягнути до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.459 МК України адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим кодексом.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Встановлено, що товар закуплений для торгівлі в магазині безмитної торгівлі.

Згідно із ч. 1 ст. 420 Митного кодексу України магазин безмитної торгівлі - це спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а також на повітряному або водному транспортному засобі комерційного призначення, що виконує міжнародні рейси, та призначений для реалізації товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 422 Митного кодексу України утримувач магазину безмитної торгівлі зобов`язаний: 1) своєчасно декларувати органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого знаходиться магазин, товари, що надходять до магазину чи вибувають з магазину, у тому числі товарні нестачі, що виникли не внаслідок умисних дій утримувача магазину, та подавати всі документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення цих товарів; 2) виключити можливість надходження товарів до магазину та вживати всіх можливих заходів щодо запобігання вилученню товарів з магазину поза митним контролем, у тому числі виникненню товарних нестач; 3) дотримуватися положень цього Кодексу та інших законодавчих актів України щодо умов діяльності магазинів безмитної торгівлі; 4) вести облік товарів, що надходять до магазину безмитної торгівлі та реалізуються ним, і щоквартально подавати органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого знаходиться магазин, звіт про рух товарів у магазині за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, виходячи із системного аналізу вищевикладених положень відповідальним за порушення порядку ведення обліку товарів у магазині безмитної торгівлі є утримувач, тобто керівник магазину, або уповноважена ним особа.

Договір оренди суднових приміщень, яким визначено статус магазину безмитної торгівлі, укладений між компанією «SІA BALTGATE SERVICES» в особі директора Гошевої Катерини та компанією «AGALINK INVESTMENT CORP .» (А.С.50-57).

Декларації про судові припаси, які стали підставою для подання декларації до митних органів, і не є деклараціями, які подаються до митних органів, посвідчені печаткою компанії «SІA BALTGATE SERVICES» без зазначення посадової особи, уповноваженої на її підписання.

Контракт на покупку товару, який підлягав декларуванню, укладено між ТОВ «Балтгент Сервис» та компанією «SІA BALTGATE SERVICES», уповноваженою особою якої є ОСОБА_6 . (а.с.45-48).

ОСОБА_1 не має права підпису декларації, яка подана митним органам, підтвердженням чого є підписання її іншою особою - ОСОБА_7 ..

Аналіз документів, наявних у справі, якими визначено статус магазину безмитної торгівлі, свідчить про відсутність в них відомостей щодо обсягу повноважень ОСОБА_1 , і останній в особі представника наполягав на тому, що він є продавцем і не має повноважень декларанта.

Зазначені обставини не з`ясовані, документально не підтверджені, відтак протокол ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_8 , які свідчать про те, що він є продавцем, отримав товар, але не є письмовим підтвердженням його повноважень для встановлення статусу особи-декларанта.

Водночас зміст митного законодавства та статус магазину безмитної торгівлі передбачають відповідальність посадової особи юридичної особи, відповідний статус якої має бути підтвердженим.

Відповідно до ч.6ст.264 МК України митна декларація приймається до митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч.5ст.265 МК України декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.2ст.266 МК України перед подачею декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи продавцем компанії «SІA BALTGATE SERVICES», приймав товар та передавав відомості про його кількість для заповнення декларації ОСОБА_7 , однак письмові докази на підтвердження повноважень останнього та меж його відповідальності у справі відсутні.

При цьому, декларацію, яка містила недостовірні відомості, в електронній системі підписано ОСОБА_7 (а.с.90), право електронного підпису у ОСОБА_1 відсутнє.

Статус ОСОБА_7 та його повноваження не встановлені, хоча з`ясування цього питання має істотний характер, оскільки декларанту надано право перевірки товарів.

В свою чергу, статус морського агента передбачає певні обов"язки, які залежать від умов укладеного договору, що також залишилось поза увагою при складенні протоколу (а.с.93).

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» суд може прийняти до провадження справу про порушення митних правил та розглянути її по суті, коли особа, яка вчинила правопорушення, встановлена та щодо неї складено протокол про адміністративне правопорушення. У разі якщо особа не встановлена, суди згідно з вимогами повинні приймати рішення про проведення додаткової перевірки для встановлення особи, що вчинила правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України - вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів.

Протокол обґрунтований поясненнями ОСОБА_1 , представник якого в судовому засіданні повноваження та статус посадової особи заперечував, що за відсутності письмових доказів не надає можливість обґрунтувати висновок припущеннями.

Згідно ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, відсутність у справі достатніх відомостей про статус ОСОБА_1 у виниклих правовідносинах, не з`ясування обсягу його повноважень та статусу посадової особи в розумінні вимог митного законодавства, унеможливлює висновок про нього як суб"єкта відповідальності, і оскільки рішення суду не може грунтуватися на припущеннях, то є підстави для направлення справи для проведення додаткової перевірки з метою з`ясування викладених обставин.

Керуючись ст. 527 МК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року скасувати.

Справу про порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України, ОСОБА_1 направити до Одеської митниці Державної фіскальної служби України для проведення додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова