Справа № 163/276/19 Провадження №33/802/310/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю представника митниці - Пікалюка М.С.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Москви Ю.О.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 березня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 101 515 (сто одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) гривень 17 коп. з конфіскацією в дохід держави 198 штук автомобільних запчастин 99 найменувань загальною вартістю 101 515,17 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці ДФС України 4220 (чотири тисячі двісті двадцять) гривень витрат за зберігання товарів та на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з рішенням суду ОСОБА_1 визнано винним за те, що 22.09.2018 він, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС водієм рейсового автобуса "Неоплан", номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував за встановленою формою 198 штук автомобільних запчастин 99 найменувань загальною вартістю 101 515,17 гривень, що знаходились в салоні автобуса і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала апеляційну скаргу. Вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що за станом здоров`я не зміг прибути у судове засідання, але жодних підтверджуючих документів про належний виклик його на розгляд справи у матеріалах справи не міститься. Крім того, зазначає, що у протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, яке ставиться йому у провину. З огляду на наведене просить рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В уточненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 змінив вимоги апеляційної скарги та просив постанову місцевого суду скасувати і прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу порушення митних правил, а вилучений товар повернути власнику.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з уточненнями, заслухавши міркування захисника Москву Ю.О. , яка апеляцію з уточненнями підтримала у повному обсязі та просила скасувати постанову і закрити провадження у справі, представника Волинської митниці ДФС, який їх заперечив і просив постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга з уточненнями задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Посилання апелянта на порушення його права на захист при розгляді справи місцевим судом, на думку апеляційного суду, є голослівними та такими, що нічим не підтверджуються.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що судом першої інстанції вживалися всі можливі заходи для виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судові засідання, що підтверджуються телефонограмами, наявними у матеріалах справи (а.с.58, 60, 63).

Однак, ОСОБА_1 неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.59, 61).

Постановою суду першої інстанції стверджується, що на розгляд справи порушник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду; заяв чи клопотань щодо суті протоколу та процедури його розгляду цієї визначеної дати не подав. На адресу суду електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від імені адвоката Багрія В.В., однак документи про підтвердження його повноважень на захист чи представництво ОСОБА_1 до клопотання не додані (а.с. 65).

Отже, твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про порушення її права на захист не ґрунтуються на матеріалах справи і свідчать про спроби уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими і твердження апелянта про те, що у протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей, або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Згідно зі ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Протоколом про порушення митних правил стверджується, що ОСОБА_1 не задекларував за встановленою формою 198 штук автомобільних запчастин загальною вартістю 101 515,17 гривень, що знаходились в салоні автобуса і були виявлені під час митного контролю (а.с.1-6).

Крім того, винуватість ОСОБА_1 стверджується митною декларацією (а.с.13), контрольним талоном (а.с.9), актом про проведення митного огляду транспортного засобу (а.с.11-12), службовою запискою (а.с.19-20), висновком експерта (а.с.38-50).

Доводи апелянта про те, що йому митна декларація не надавалась, і він заявив про переміщуваний товар та пред`явив його для огляду суперечить матеріалам справи і повністю спростовуються такими доказами.

Так, в протоколі про порушення митних правил від 22.09.2018 ОСОБА_1 власноручно зазначив: "Зауважень немає. З протоколом згідний" (а.с.1-6).

З митної декларації ОСОБА_1 вбачається, що він не заявив про переміщуваний ним товар - автомобільні запчастини (а.с.13).

В своїх власноручних поясненнях від 22.09.2018 ОСОБА_1 вказав, що під час митного контролю йому було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав, що нічого не переміщує. Під час огляду автобусу було виявлено товар - автозапчастини в кількості 198 штук, які не були заявлені до митного контролю та не вказані у митній декларації. Другий водій та пасажири автобусу до даного товару відношення не мають. Автозапчастини він отримав у невідомої особи (а.с.17-18).

Дані обставини повністю підтвердив у своїх письмових поясненнях і другий водій автобуса ОСОБА_3 (а.с.15).

При розгляді справи суддя з`ясував усі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм належну юридичну оцінку, і обґрунтовано дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

У відповідності до ст.ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 березня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов