П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 Справа №607/10987/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

21.04.2019 р. о 21 год. 30 хв. в с. Стегниківці Тернопільського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував мопедом «Хонда Діо» без номерного знаку в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КУТОР «ТОНД», відповідно до висновку якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав та щиро розкаявся.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 046577 від 21.04.2019 р.; висновком щодо результатів медичного огляду від 21.04.2019 р., виданого КУТОР «ТОНД», згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - це щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко