Провадження № 33/801/440/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М.В.,

розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бистрицького М.О.

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 232391, складеного 31 березня 2019 року в 05 год. 40 хв. - 31 березня 2019 року в 05 год. 10 хв. у м. Вінниці по вул. Зодчих, 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку - зі згоди водія проводився на місці зупинки в присутності двох свідків на Alcotest Drager, тест № 1230 (1,13 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та визнати його невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справу закрити.

Зазначив, що оскаржувана постанова суду не відповідає чинному законодавству, практиці Європейського суду з прав людини, матеріалам та обставинам справи, повністю суперечить завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення та презумпції невинуватості, а вказані у ній мотиви та висновки є хибними й поверхневими. Показники газоаналізатора Drager Alcotest 6810 про стан його алкогольного сп`яніння не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки зазначений прилад відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, а свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007 щодо електродіагностичного приладу Alcotest 6810 втратило чинність 10 лютого 2015 року. Крім того із роздрукованих показників приладу Drager Alcotest 6810 щодо стану його алкогольного сп`яніння вбачається, що остання перевірка калібровки цього приладу проводилась ще 04 травня 2018 року, що суперечить Інструкції з експлуатації цього приладу, якою передбачено необхідність технічного обслуговування приладу (перевірка калібровки) - кожні шість місяців. Крім того в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівники поліції не направили його для огляду у медичний заклад, враховуючи його незгоду із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, про що ним власноручно зазначено у протоколі, а тому на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд не може вважатися дійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити: постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бистрицького М.О., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 232391 від 31 березня 2019 року, із якого вбачається, що 31 березня 2019 року в 05 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки в присутності двох свідків на Alcotest Drager, тест № 1230; результат огляду - 1,13 проміле (а. с. 2);

- роздруківкою з технічного пристрою Drager Alcotest 6810 результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 31 березня 2019 року в 05 год. 37 хв., тест № 1230, результат тесту - 1,13 проміле (а. с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів; результати огляду на стан сп`яніння - 1,13 проміле (а. с. 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31 березня 2019 року, де він пояснив, що випив два бокала пива, після чого сів за кермо автомобіля ВАЗ 2106 та поїхав додому, проте був зупинений працівниками поліції (а. с. 5);

- рапортом поліцейського роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Цілінської К.В. від 31 березня 2019 року (а. с. 6).

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки його не було направлено для огляду у медичний заклад, враховуючи його незгоду із результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, про що ним власноручно зазначено у протоколі, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Як свідчать матеріали справи за згодою водія ОСОБА_1 огляд його на стан алкогольного сп`яніння було проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6810.

Долучені до матеріалів справи роздруківка результатів тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного пристрою Drager Alcotest 6810 та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, із результатом огляду - 1,13 проміле, містять підписи ОСОБА_1 про ознайомлення та згоду із результатами тестування.

Матеріали справи не містять жодних доказів висловлення ОСОБА_1 незгоди із такими результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським.

У письмових поясненнях від 31 березня 2019 року ОСОБА_1 також не зазначив про незгоду із результатами огляду, а зазначив, зокрема, що він випив два бокали пива, після чого сів за кермо та поїхав додому, проте був зупинений працівниками поліції; огляд на стан сп`яніння він пройшов під час зупинки; результат огляду позитивний.

Доводи апеляційної скарги в тому, що показники газоаналізатора Drager Alcotest 6810 про стан його алкогольного сп`яніння не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки зазначений прилад відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, а свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007 щодо електродіагностичного приладу Alcotest 6810 втратило чинність 10 лютого 2015 року; а також - із роздрукованих показників приладу Drager Alcotest 6810 щодо стану його алкогольного сп`яніння вбачається, що остання перевірка калібровки цього приладу проводилась ще 04 травня 2018 року, що суперечить Інструкції з експлуатації цього приладу, якою передбачено необхідність технічного обслуговування приладу (перевірка калібровки) - кожні шість місяців, є безпідставними з огляду на таке.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Наказом Державної служби України з лікарських засобів «Про державну реєстрацію медичних виробів» від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, в якому під № 43 зазначено - газоаналізатори Drager Alcotest, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014; строк дії свідоцтва не обмежений.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 затверджено Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, згідно з якими міжповірочний інтервал для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, та газоаналізаторів встановлено - 1 рік.

Як вбачається із роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, останнє калібрування приладу проводилось 04 травня 2018 року, а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено 31 березня 2019 року, тобто підстави для визнання такого огляду недійсними відсутні.

За наведених обставин огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

ОСОБА_1 погодився із результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейським, про що зазначено, зокрема, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема, на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 та результатів такого оскарження.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ.В. Матківська