Справа № 492/800/19
Провадження № 3/492/221/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В. І.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2019 року о 17 годині 50 хвилин, на 67 км а/д Т-16-27, водій ОСОБА_1 керував мопедом марки «Хонда», без державного реєстраційного номеру, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме незв`язна мова, нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду та продування алкотестеру в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, 23 квітня 2019 року о 17 годині 50 хвилин, на 67 км а/д Т-16-27, водій ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував мопедом марки «Хонда», без державного реєстраційного номеру, не зареєстрованому у встановленому законом порядку.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9-в Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідність за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Так, відповідно до п. 2.9-в Правил Дорожнього руху України вбачається, що керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав. Також письмово виклав пояснення надані в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Крім того, обставини правопорушень й провина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КупАП доказами.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075153 від 23.04.2019 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а. с. 3); поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 (а. с. 5); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що 23.04.2019 року водій ОСОБА_1 на 67 км а/д Т-16-27, керував мопедом марки «Хонда», без державного реєстраційного номеру, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду та продування алкотестеру в установленому законом порядку відмовився у їх присутності (а. с. 6-7).

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, останній пояснював, що він перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу вжив алкогольний напій, згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, розкаюється у скоєному, про що також свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 3).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 26.04.2019 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 впродовж календарного року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія не отримував (а. с. 4).

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075154 від 23.04.2019 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а. с. 9); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 419597 від 29.12.2018 року (а. с. 11).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 26.04.2019 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 впродовж календарного року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, посвідчення водія не отримував (а. с. 10).

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки.

Оцінюючи докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, як до іншої особи, яка не має права керування транспортним засобом, оскільки він не отримував посвідчення водія.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні відомості про власника транспортного засобу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384, 20 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 7 ст. 121 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 7 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду Черевата В. І.

Одеської області