Справа № 367/2660/19 Головуючий у І інстанції Шестопалова Я.В.
Провадження № 33/824/2442/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

« 5 » червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ященко І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 грн.

29.05.2019р. на дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про її скасування та закриття провадження у справі щодо неї, а також подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови від 10.05.2019р.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова суддею щодо ОСОБА_1 винесена 10.05.2019р., проте апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до суду лише 29.05.2019р., тобто з порушенням десятиденного строку на оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження постанови апелянт послалася на те, що не була присутня в судовому засіданні та про наявність винесеної постанови дізналась лише 22.05.2019р. з сайту ЄДРСР, копія оскаржуваної постанови їй не надсилалась, а тому вважає строк на оскарження постанови пропущений нею з поважних причин.

Виходячи із зазначених вимог закону, положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови.

Доводи апелянта про те, що про вона не була присутня в судовому засіданні - не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 була обізнана про судовий розгляд щодо неї Ірпінським міським судом, та відповідно, була повідомлена про судове засідання, призначене на 10.05.2019р. за допомогою смс-повідомлення, за вказаним нею особисто номером мобільного телефону.(а.с.17)

Крім того, 7.05.2019р. ОСОБА_1 було подано до канцелярії суду письмові пояснення по справі, які вона просила долучити до матеріалів справи, а також просила розгляд справи проводити без її участі.(а.с.18-22)

За таких обставин, враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд, вона заходів для явки до суду не вжила, натомість справу просила розглянути без її участі, що являється правом особи, а тому відсутність ОСОБА_1 в судовому засіданні в даному випадку не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Доводи апелянта про те, що про наявність постанови вона дізналась саме 22.05.2019р. з сайту ЄДРСР - є необґрунтованими та нічим не підтвердженими, крім того апеляційний суд враховує те, що про судовий розгляд 10.05.2019р. ОСОБА_1 була обізнана, однак при цьому будь-яких заходів, жодних дій для з`ясування інформації про рух справи вона не здійснила.

Посилання апелянта на те, що копія судового рішення їй не надсилалась - спростовуються матеріалами справи, а саме супровідним листом місцевого суду, згідно якого копію постанови ОСОБА_1 було надіслано 10.05.2019р./а.с.29/.

Разом з тим, слід зазначити, що виходячи з вимог ст. 294 КУпАП постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, а не з дня отримання копії.

Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008р. зазначено, « що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Будь-яких даних про вжиті апелянтом заходи, спрямовані на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження - нею не надано, а також не зазначено інших обставин, які позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу у визначені законом строки.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження постанови, вважаю, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови Кравченко Т.П. слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

В поновленні строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Ірпінського міського суду Київської області від 10 травня 2019 року щодо неї - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Ященко