Провадження № 33/801/747/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені захисником мазуром О.В. , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2019 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

Згідно матеріалів справи, 31.05.2019 року о 00.30 год. по вул. 600 - річчя, 24 у м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat B5, д. н. з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в сумі 384,20 грн. в дохід держави.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2019 року, постанову Вінницького міського суду від 30 липня 2019 року скасувати, закривши провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова винесена внаслідок неповного з`ясування судом всіх обставин справи, на підставі матеріалів, оформлених із суттєвими порушеннями вимог КУпАП та при порушенні норм процесуального права, а тому наразі мають місце підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Розглядаючи справу, судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення його результатів. Зокрема не було здійснено проведення огляду на стан сп`яніння на місці виявлення правопорушення. Згідно з поясненнями свідків, які насправді не були присутні при зупинці, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння та від підпису матеріалів. 29.07.2019 було подано до суду клопотання про виклик свідків, проте дане клопотання було проігнороване судом. Працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 без достатньої правової підстави. Протокол про адміністративне правопорушення складався іншим працівником поліції, ніж той, що відбирав пояснення у свідків та складав рапорт. ОСОБА_1 не відстороняли від керування, що у своїй сукупності свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Судом першої інстанції було порушено процесуальні норми щодо участі особи в судовому розгляді справи, що в свою чергу призвело до порушення права даної особи на захист. Розгляд справи було призначено на 30.07.2019 на 09.30., натомість цього ж дня захисник брав участь у розгляді справи № 127/16608/19, яка призначена на 10.30 год. в Вінницькому апеляційному суді. Однак суд першої інстанції на завчасно подане клопотання не задовольнив, зазначивши про зловживання своїми процесуальними правами, чим порушив положення ст. 268 КУпАП.

Одночасно в апеляційній скарзі порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Підставами для такого поновлення на думку заявника є те, що постанову про стягнення було винесено судом без його участі. Копію постанови ОСОБА_1 було вручено тільки 19.08.2019, на підтвердження чого надана копія поштового конверту та відстеженням пересилання поштових відправлень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що коли він повернув з вул. 600-річчя в напрямку свого будинку, його зупинили працівники поліції за підозрою, що він хоче від них втекти. ОСОБА_1 повідомив, що він тут проживає, а тому ніякого наміру тікати від них у нього не було. Суду пояснив, що повертався додому пізно з роботи по ремонту приміщень, а тому в машині були електроінструменти. Працівники поліції вважали, що електроінструмент крадений. При цьому вони повідомили, що від нього чути перегаром, а тому він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. На це ОСОБА_1 одразу пояснив, що тверезий і готовий пройти тести, про які попередили працівники поліції. Проте тести не проводили, а запитували про заборонені речі і почали обшукувати його і машину. Під`їхали ще машини поліції. З часом з`ясували, що електроінструмент не крадений і заборонених речей не має. Через значний проміжок часу знов почали пропонувати пройти на місці тести на алкогольне сп`яніння, на що він погодився. Але потім повідомили, що для цього необхідно їхати до відповідного закладу. Оскільки пройшов значний час, його вже чекали вдома, поліція відмовляла йому в проходженні тесту на стан сп`яніння на місці і йому пообіцяли, що в такому разі нікуди не треба їхати ОСОБА_1 відмовився їхати будь-куди. Проте після цього працівники поліції повезли його до райвідділу для відібрання пояснень.

Захисник Мазур О.В. суду пояснив, що ОСОБА_1 весь цей час перебував в наручниках, а тому йому повинні були надати адвокати. В матеріалах справи немає відомостей про причини зупинки транспортного засобу, підстав проведення обшуку водія та транспортного засобу, а тому безпідставно протримавши ОСОБА_4 довгий час, оскільки відповідно до протоколу підстави вважати, що він був в стані алкогольного сп`яніння виникли в 00 год 30 хв., і зазначене підтверджується відеозаписом з нагрудної камери, а протокол був складений в 02 год. 00 хв., впевнившись, що особа бажає пройти тест на місті, повідомляють про підозру в наркотичному сп`янінні і необхідності їхати в заклад охорони здоров`я. При цьому його вдома чекала дружина з двома малолітніми дітьми ІНФОРМАЦІЯ_2 і ІНФОРМАЦІЯ_3 , а він знаходився біля свого будинку. Крім того, йому не роз`яснили про можливість проходження такого тесту самостійно та не надали відповідне направлення до закладу охорони здоров`я.

Згідно статтею 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Судом встановлено, що постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було винесено судом без участі останнього. Оскільки копію постанови ОСОБА_1 було вручено тільки 19.08.2019, що підтверджується копією поштового конверту та відстеженням пересилання поштових відправлень, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що її слід задовольнити.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до абзацу другого п. 4 зазначеного вище порядку не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (абзац другий п. 4 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №888 від 28.10.2015 ).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

З надано відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_5 . встановлено, що в 00 год. 30 хв. в ході з`ясування особи водія працівниками поліції, на переконання останніх ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 дав згоду, проте такий огляд не проводився.

Щодо складання в 02. год 00 хв. відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 300876, то з відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_5 судом встановлене наступне.

ОСОБА_1 повідомили, що у працівників поліції є підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив, що згідний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На прохання ОСОБА_1 провести такий огляд на місці, працівник поліції повідомив його про необхідність проходження його в КП «Соціотерапія», роз`яснив про можливість відмови від проходження його в КП «Соціотерапія» та про відсутність обов`язку в такому разі їхати до закладу охорони здоров`я. Надав строк на прийняття рішення. ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту в КП «Соціотерапія».

Відповідно до п. 12. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерством охорони здоров`я України за № 1452/735 від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно Наказу КП «Вінницькій обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 49 від 22.06.2017 Про порядок проведення огляду з метою виявлення станів сп`яніння водіїв транспортних засобів, водій має право самостійно пройти відповідний медичний огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, водію не роз`яснене таке право, хоча водій не відмовлявся від проходження його на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Проте в матеріалах справи відсутні данні про підстави зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку апеляційний суд звертає увагу на відсутність підстав для зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , невизначеність ознак сп`яніння працівниками поліції та необґрунтовано тривалий час на складання протоколу про адміністративне правопорушення, при наявності Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та не роз`яснення йому такого права, з урахуванням бажання водія проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, проведення обшуку без відображення такої дії в матеріалах даного адміністративного провадження.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на підтвердження чого суду було надано протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

В цій ситуації, на думку суду, в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, він повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме вказав, що він не відмовлявся пройти медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери, відповідно до якого ОСОБА_1 надав згода на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте огляд проведено не було. Не відмовився він від проходження від огляду на і стан наркотичного сп`яніння. Разом з тим, враховуючи тривалість часу з моменту зупинки транспортного засобу до вимоги працівників поліції на проходження такого огляду, відмова ОСОБА_1 на проведення огляду не на місці є обґрунтованою. При цьому останньому не було роз`яснено про можливість проходження його в порядку самозвернення.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які додані до протоколу і які також неодноразово в судове засідання за викликом суду не з`являлися, Суд звертає увагу на положення пункту «d» частини третьої статті 6 Конвенції, яким кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Так, відповідно до матеріалів справи пояснення свідків мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 , при цьому дані пояснення свідків спростовуються поясненнями останнього, що потребувало перевірки пояснень свідків «обвинувачення» в судовому засіданні, але як і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і суд були позбавлені можливості зробити відповідну «перевірку».

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення пояснення вказаних свідків, які не були допитані в судовому засіданні і пояснення яких мають вирішальне значення по даній справі.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин Суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2019 у справі 127/16086/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко