Справа № 461/8430/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/519/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

представника Львівської митниці Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2019 щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм ФОП « ОСОБА_2 » та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про порушення митних правил за ст.472 Митного кодексу України закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вилучений, згідно з протоколом №5656/20900/18 від 13.09.2018 товар повернуто Багрію Р.Р., після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.

Згідно з протоколом, про порушення митних правил 5656/20900/18 від 13.09.2018, ОСОБА_1 13.09.2018 близько 06 години 18 хвилин, автобусом марки «Setra VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Україна), прямував в якості водія у поїздку з Республіки Польща до України через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС. У ході проведення письмового декларування гр. України ОСОБА_1 заявив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню. Під час проведення митного огляду вказаного транспортного засобу та багажу пасажирів, серед багажу, який переміщувався ОСОБА_1 , було виявлено 213 кг одягу, без ознак використання, країна походження Туреччина.

На постану судді першої інстанції подав апеляційну скаргу представник Львівської митниці Сичов Ю.В., який просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене даною статтею в повному обсязі, а саме штрафу в розмірі 275337,90 грн.; конфіскацію товару вилученого згідно протоколу №5656/20900/18 від 13.09.2018, а також стягнути витрати за зберігання вилученого товару на складі митниці.

Вважає, що висновок судді є помилковим та необґрунтованим,оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи. ОСОБА_1 , у процесі усного опитування, не повідомив працівників митниці про наявність товару у багажному відділенні автомобіля без ознак приховування, а також не вказав про даний товар у митній декларації. Тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

Апелянт наполягає, що суддею першої інстанції не розглянуто справу в порядку ст. 467 МК України в редакції від 08.11.2018, тобто не було зупинено строк накладення стягнення на час розгляду справи судом. Вважає, що зміни внесені законодавцем у ст. 467 МК України не погіршують стану особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а лише регулюють порядок, тривалість і час розгляду справи про порушення митних правил. Таким чином суддею допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи.

У суді апеляційної інстанції представник Львівської митниці Дунас М.О. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та пояснив, що вимоги ст. 467 МК України в редакції від 08.11.2018 є законними та чинними. Вважає, що зміни внесені законодавцем у ст. 467 МК України не погіршують стан особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а лише регулюють порядок, тривалість і час розгляду справи про порушення митних правил. Вважає, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України.

ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції пояснив, що він 13 вересня 2018 року був водієм рейсового автобусу, який слідував з Республіки Польща до України через митний пост «Краковець» Львівської митниці. У Польщі до нього підійшли люди і попросили перевезти в Україну сумки з речами. Він сумки оглянув на рахунок заборонених товарів і не виявивши таких погодився. Дані речі ним не були задекларовані, оскільки це не його речі. Їх повинні були забрати відразу ж за митним постом.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС Дунаса М,О., який підтримав апеляційну скаргу, думку ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У відповідності до вимог ст. 489 МК України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У силу ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України в редакції 2012 року, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Суддя першої інстанції, у зв`язку із закриттям провадження у справі про порушення митних правил за сплином строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, не встановлював наявність або відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Апеляційним судом було досліджено матеріали справи, а тому він не бере до уваги доводи апеляційної скарги про помилковість, необґрунтованість, незаконність постанови судді першої інстанції.

З огляду на те, що дане адміністративне правопорушення не є триваючим та з моменту його вчинення (13.09.2018) минуло більш ніж шість місяців, строк накладення адміністративного стягнення минув. Тому, вважаю, що на момент розгляду справи судом першої інстанції 25.04.2019 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 467 МК України в редакції 2012 року, а тому суддя першої інстанції підставно застосував ч. 2 ст. 467 МК України в редакції 2012 року.

Зміни, до ч. 2 ст. 467 МК України з приводу того, що строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, прийняті Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У даному випадку Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 не має зворотної дії в часі, не пом`якшує та не скасовує відповідальність особи щодо якої складено протокол про порушення митних правил.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про помилковість, необґрунтованість, незаконність постанови судді першої інстанції, однак визнає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню. У матеріалах справи є підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, які останній не заперечує, однак у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративно відповідальності стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 472, 528, 530 МК України, суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2019 року, якою провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , за ст. 472 МК України, закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю.В. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах