Справа № 500/1814/19 Провадження № 3/500/561/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М.,

за участю адвоката Волкогонова О.К.,

розглянувши матеріали адміністративного провадження про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , оператора автозаправочної станції

до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Протоколом про адміністративне правопорушення II №0005643 від 05 березня 2019 року старшим інспектором ВДК по нагляду за безпекою на автомобільному транспорті ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягається ОСОБА_1 за те, що 05 березня о 10 годині в районі морвокзалу м. Ізмаїла Одеської області проводив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Мazda» номерний знак НОМЕР_1 без державної реєстрації як суб?єкта господарювання.

Дії кваліфіковані за ст. 164 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що 05 березня о 10 годині в районі морвокзалу м. Ізмаїла Одеської області не проводив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Мazda» номерний знак НОМЕР_1 без державної реєстрації як суб?єкта господарювання, а документи надав на перевірку патрульним поліції, серед яких був ОСОБА_2 , який склав протокол. Окрім вказаного надав письмові заперечення щодо вказаних обставин, в яких вказав, що протокол написаний нерозбірливим почерком, адреса проживання ОСОБА_1 зазначена невірно - АДРЕСА_3 , в той час як він до реєстрації та мешкання за вказаною адресою не має жодного відношення. Разом із тим вважає відсутніми докази, які підтверджують його провину у вчиненні правопорушення.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Диспозицією ст. 164 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно п.2.3 Наказу №254 від 24 квітня 2013 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті», усі реквізити протоколу заповнюються державною мовою розбірливим почерком. Не допускається заповнення протоколу олівцем та закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після підписання протоколу особою, щодо якої він складений.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Окрім вказаного, відповідно до ст. 256 ч.2-4 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно п.2.5. №254 від 24 квітня 2013 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті» уповноважена посадова особа зобов`язана роз`яснити особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтею 268 Кодексу, та зміст статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно п.2.7. Наказу протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також свідками та потерпілими.

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від його підписання або його отримання, уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків.

Між тим у протоколі про адміністративне правопорушення II №0005643 від 05 березня 2019 року старшим інспектором ВДК по нагляду за безпекою на автомобільному транспорті ОСОБА_2 відсутні підписи ОСОБА_1 , а вказівка про його відмову від підписів в протоколі та його отриманні, не засвідчена належним чином підписами свідків, з чого неможливо достовірно встановити факт його складання на місці взагалі.

Підпис ОСОБА_3 0.0. щодо роз`яснення йому ст. 63 Конституція України та ст.268 КУпАП відбувався лише в суді та тільки 05 квітня 2019 року, тобто через місяць після складання протоколу.

Окрім вказаного ч.І п. 2.6 наказу №254 від 24 квітня 2013 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті» визначено, що особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати письмові пояснення по суті вчиненого правопорушення, які викладаються в протоколі і засвідчуються її підписом. Пояснення можуть додаватися до протоколу окремо, про що робиться відповідний запис у цьому протоколі.

У вказаному протоколі є запис про нібито відмову від підпису та надання пояснень, а потім зазначено, що порушник з матеріалами справи ознайомлений.

Дане протиріччя свідчить про те, що текст протоколу дописувався вже після його складення.

Окрім вказаного, вимогами п. 2.1. наказу №254 від 24 квітня 2013 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті» передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або, в разі відмови цієї особи від отримання протоколу, надсилається рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення протягом трьох днів з дня його складення.

Другий примірник протоколу Кривцуненко 0.0. не отримував, жодних розписок про отримання постанови до матеріалів не долучені, а докази отримання ним протоколу поштовим.

Між тим, головною складовою даного складу адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням,умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч. 1 ст. З Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Окрім вказаного протоколу до суду надані пояснення пасажира ОСОБА_4 та окрім пояснень самого ОСОБА_5 ксерокопія схеми із зазначенням державного реєстраційного номера належного йому автомобіля та його ім`я.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь які докази, на підтвердження того, що ОСОБА_6 здійснював господарську діяльність, пов`язану із наданням послуг з автоперевезення на що вказує свідок, а саме

- не доведено, що свідок користувався саме мобільним додатком «Ізмаїл +»;

- не встановлено, що саме на телефон свідка надходила інформація про те, що за ним приїде автомобіль ОСОБА_1 ;

- не встановлений факт передачі свідком 37 грн. за надання послуги таксі та факт отримання водієм цих коштів в якості оплати за послугу такси.

Таким чином не доведений факт надання ОСОБА_7 . послуг вартісного характеру, пов`язаних з автоперевезенням та докази безпосереднього отримання таких послуг від нього. Також не надані інші докази на підтвердження провадження господарської діяльності, передбачені ст. 251 КУпАП.

Наявний у матеріалах справи скриншот з мобільного телефону без дослідження обставин його отримання та наявності відносин ОСОБА_1 . з установою про надання послуг, не свідчить про те, що ОСОБА_7 . здійснював господарську діяльність, зокрема, у сфері надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Крім того, ОСОБА_5 у своїх поясненнях відразу вказав, що він не здійснює господарську діяльність, у таксі не працює, а працює в іншій установі, що у свою чергу підтверджено довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Формат СВ» від 25 квітня 2019 року.

Між тим вказані обставини не досліджені та не надані докази, які спростовують пояснення ОСОБА_1

Таким чином, долученими у справі доказами не доведено провину ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки викладені докази не свідчать про самостійність, регулярність та тривалість діяльності і отримання ним від такої діяльності прибутку.

Відповідно до вимог с.8 Конституції України в державі визнається і діє принцип верховенства права, однією із складових якого є неупереджений розгляд судом матеріалів, які мають довести провину особи, що визначено вимогами ст. 62 Конституції України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010 і правових позицій Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

З урахуванням вказаного обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення, а суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом ".

Таким чином через відсутність належних доказів, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 виправдати через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.М.Жигулін