Справа №461/7680/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., з участю представника Львівської митниці ОСОБА_1, представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Львівської митниці управління ПМП та МВ начальника відділу ОР про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм ТОВ «P-Trans», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.472 Митного кодексу України,

встановив:

згідно протоколу про порушення митних правил №5600/20900/18 від 10.09.2018 року, 10.09.2018 року близько 22 годин 20 хвилин в зону митного контролю м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС в напрямку вїзд в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «NEOPLAN», реєстраційний номер WI841FR (рейсовий автобус сполученням «Верховина-Вроцлав»), під керуванням громадянина України ОСОБА_3. Під час проведення митного оформлення ОСОБА_3 заявив про наявність у нього «вживаного одягу» вагою 48 кг, вартістю 500 євро. Після перевірки правильності заповнення митної декларації та завірення митної декларації штампом «ПМК № 229» Львівської митниці ДФС, транспортний засіб направлено в бокс поглибленого догляду, де в ході проведення митного огляду у вантажному відсіку автобуса, без ознак приховування, було виявлено незадекларований товар, а саме: джинси в упакуванні загальною кількістю 220 шт., загальною вагою 150 кг.

Під час розгляду справи представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 факт вчинення правопорушення заперечив, з мотивів, наведених у письмових запереченнях. Просив закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку представника Львівської митниці, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким порушенням.

Згідно ст.472 МК України, відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 18 жовтня 2018 року визнано винним та притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16.01.2019 року постанову Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2018 року скасовано, а матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності скеровано до митного органу для проведення додаткової перевірки.

Судом встановлено, що в ході проведення митного огляду у вантажному відсіку автобуса марки «NEOPLAN», реєстраційний номер WI841FR (рейсовий автобус сполученням «Верховина-Вроцлав»), під керуванням ОСОБА_3 без ознак приховування, було виявлено незадекларований товар, а саме: джинси в упакуванні загальною кількістю 220 шт., загальною вагою 150 кг.

Водночас в ході розгляду справи, представником митного органу, на виконання вказівок суду апеляційної інстанції, не встановлено інформації про походження переміщуваного товару та про його власника.

З долучених до матеріалів справи протоколів опитування осіб у справі про порушення митних правил, а саме інспектора ОР УПМП та МВ ОСОБА_4 та інспектора відділу УПМП та МВ ОСОБА_5 вбачається, що інші пасажири автобуса митні декларації не заповняли, а водій автобуса ОСОБА_6 такий товар визнав своєю власністю. При цьому, кому саме належить виявлений незадекларований товар, а саме: джинси в упакуванні загальною кількістю 220 шт., загальною вагою 150 кг митним органом, під час опитування вказаних осіб, встановлено не було. Інших відомостей про походження товару опитані особи не повідомили.

Суд вважає, що надані протоколи опитування не співставлені з іншими по справі докази, базуються лише на припущення працівників митного органу, а тому не бере до уваги такі покази як належні та допустимі докази по справі.

Інших достовірних доказів щодо походження переміщуваного незадекларованого товару представником митного органу суду не надано.

Згідно положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обовязок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов'язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «ОСОБА_4 де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов'язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного Кодексу України є не доведена, адже в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б прямо вказували на незаявлення ОСОБА_3 до митного органу невірних відомостей щодо товару, який йому належить.

Відтак суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі підлягає закриттю, а товар, вилучений згідно з протоколом слід повернути ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 247, 251,458, 467, 472 КУпАП, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, а провадження у справі про порушення митних правил закрити.

Вилучений згідно протоколу №5600/20900/18 від 10.09.2018 року джинси в упакуванні загальною кількістю 220 шт., загальною вагою 150 кг повернути ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.