Справа № 420/1688/18
Провадження № 33/810/14/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 27 лютого 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., за участю ОСОБА_2 якого притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника Овчаренка С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 21 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Хрустальний Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

ВСТАНОВИВ

Зі змісту постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 30.09.2018 о 05 годині 37 хвилин по вул. Українська в смт. Новопсков Луганської області, будучи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_2, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що дана постанова суду першої інстанції суперечить вимогам чинного законодавства, є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Посилаючись на положення КУпАП та наводячи фактичні обставини справи, вказує, що не керував транспортним засобом, а чекав на водія, який повинен був отвезти його до дому. В порушення вимог ч.2 та 3 ст.266КУпАП. п.п.4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оглядна стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і він в присутності двох свідків не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тому на думку апелянта вважає огляд недійсним на підставі ч. 5 ст.266 КУпАП. В матеріалах справи відсутнє направлення на проведення огляду. Вказує, що 30.09.2018 о 05 годині 37 хвилин він не керував транспортним засобом і працівники поліції його не зупиняли під час керування транспортним засобом, тому вони взагалі не мали права проводити огляд його на стан сп'яніння та складати протокол, тому вважає протокол про адміністративне правопорушення та висновок №82 щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння недопустимими доказами у справі.Йому не було роз'яснено права передбачені ст.268 КУпАП. Суд порушив його право на захист та не залучив захисника по справі. Виклик у судове засідання було проведено в порушення ст.277-2 КУпАП. Під час розгляду справи судом не була надана можливість дати пояснення по справі.В постанові суду невірно зазначені його анкетні дані та місцепроживання.

У судове засідання при апеляційному перегляді, що призначалось на 27.02.2019, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є співробітниками поліції не з'явився, окрім того не з'явились ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були свідками адміністративного правопорушення.

При апеляційному розгляді:

- ОСОБА_2, якого притягнуто до адміністративної відповідальності, захисник Овчаренка С.М. підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;

Заслухавши пояснення учасників апеляційного перегляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Встановленні суддею місцевого суду обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні такими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР № 009632 від 30.09.2018 30.09.2018 о 05 годині 37 хвилин по вул. Українська в смт. Новопсков Луганської області ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння.

У відповідності до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 82 від 30.09.2018 ОСОБА_2 перебував у стані сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, в якому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, зазначені свідки, також наявна відмітка у протоколах про роз'яснення ОСОБА_2 його прав і обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 особисто підписаний цей протокол, з відміткою «згоден».

Складання протоколу про адміністративне правопорушення не за наслідками зупинки транспортного засобу поліцейськими, а через повідомлення іншими особами про керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, не спростовує зміст цього протоколу. Отже в цій частині доводи апеляційної скарги є надуманими.

В матеріалах справи також наявне письмове пояснення ОСОБА_2, в яких він зазначає, що з 29.09.2018 по 30.09.2018 він знаходився у кафе-бар «Са-рай», де розпивав алкогольні напої, після чого збирався поїхати до с. Кам'янка та під час руху заднім ходом не впорався з керуванням та здійснив наїзд на ганок кафе-бару.

Окрім того, вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які пояснили, що ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння сів за кермо автомобіля та почав рух заднім ходом і здійснив наїзд на бетонні сходи. Також свідки пояснили, що у їх присутності ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на місці зупинки.

Пояснення вказаних свідків є послідовними, узгоджуються між собою, відсутні будь-які дані, що вони обумовлюють ОСОБА_2, тому підстав не довіряти їм не вбачається.

При апеляційному перегляді не встановлено порушення передбаченого порядку огляду водія на стан алкогольного, сп'яніння, який є підставою для визнання такого огляду недійсним.

Зазначений огляд проведено згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Відсутність даних про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, що проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, чи напроти наявність такої згоди, не свідчить про недійсність огляду на стан сп'яніння, що проводився лікарем закладу охорони здоров'я.

Не долучення до протоколу про адміністративне правопорушення направлення на огляд на стан алкогольного сп'яніння, не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом та не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння є необґрунтованими, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами у справі.

Свідки, що були допитані при апеляційному перегляді, ОСОБА_9, який пояснив, що він повинен був забрати ОСОБА_2 з кафе-бару «Са-рай» та відвезти того до дому, також свідок ОСОБА_10, який пояснив, що ОСОБА_2 після вживання алкогольних напоїв не керував транспортним засобом, не спростовують інші приведені докази.

Водночас, ОСОБА_10 пояснював, що автомобіль, на якому приїхав ОСОБА_2, вони не могли завезти, штовхали його для того, щоб завести. При цьому за кермом цього автомобіля знаходився ОСОБА_9

В цій частині показання ОСОБА_10 не узгоджуються з показаннями ОСОБА_9, який пояснив, що до кафе-бару «Са-рай» він не під'їжджав, а на прохання дружини ОСОБА_2 під'їхав до відділу поліції, коли останній вже перебував у відділені.

Окрім того, керування ОСОБА_2 транспортним засобом ВАЗ 21101 реєстраційний номер НОМЕР_2 в інкримінований йому час і місці, окрім іншого підтверджується встановленими обставинами при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, що зафіксовані постановою судді Марківського районного суду Луганської області від 10.01.2019, яке було досліджено при апеляційному перегляді.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення його права на захист є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що від останнього до суду першої інстанції не надходило будь-яких клопотань, зокрема щодо надання йому захисника.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови суду та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 21 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

Апеляційного суду В.Ф. Люклянчук