Справа № 734/1378/19 Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І.
Провадження № 33/4823/213/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 смт. Десна,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн..

Як встановив суд 1 інстанції, 13 квітня 2019 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , в смт. Десна, по вул. Ювілейна, 11, Козелецького району, Чернігівської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нерозбірлива мова). Від запропонованого проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з даною постановою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є суперечливими і не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, написані ними не власноручно, а на бланках, які заповнені тією ж особою, яка складала адмінпротокол. Також не зазначено дії водія щодо ухилення від огляду, що могли підтвердити свідки, однак суд першої інстанції не забезпечив їх обов`язкову участь в судовому засідання. В поясненнях свідків відсутні дані, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. На місці події йому також не було запропоновано пройти дане освідування за допомогою алкотестера.

Звертає увагу, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що посилання у протоколі на порушення водієм п. 2.5 ПДР не ґрунтується на законі, звинувачення є незрозумілими і нечітке формулювання по суті правопорушення. Оскільки не зрозуміло в чому саме він обвинувачується в керуванні транспортного засобу з ознаками сп`яніння чи відмові від проходження медичного огляду.

Враховуючи вище викладене, апелянт вважає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності належних і допустимих доказів його вини.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви від нього про відкладення розгляду - не надійшло.

Згідно вимог ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що не буде суперечити вимогам Закону.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13 квітня 2019 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , в смт. Десна, по вул. Ювілейна, 11, Козелецького району, Чернігівської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нерозбірлива мова). Від запропонованого проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків (а.с. 2).

Даний протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Із досліджених пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.4).

Згідно рапорту старшого сержанта поліції ОСОБА_5 вбачається, що 13 квітня 2019 року о 23 год. 25 хв. в смт. Десна, ним був зупинений автомобіль марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , в подальшому, при спілкуванні з ОСОБА_1 , було виявлено стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода та не зв`язна мова. Від запропонованого проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків (а.с.5).

Крім того, в суді І інстанції був допитаний свідок ОСОБА_6 працівник поліції, який також підтвердив, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від запропонованого проходження медичного огляду на стан сп`яніння останній відмовився в присутності двох свідків. А зупинили його в зв`язку з тим, що в автомобілі не горіли габаритні вогні.

Наведені свідчення свідків суд визнав достовірними, оскільки вони підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у справі, з чим погоджується апеляційний суд.

Крім того, в судовому засіданні суду І інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що він відмовився їхати в медичний заклад для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1ст.130 КУпАп, а саме, його відмова від проходження зазначеного вище огляду, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, не спростовує доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є підставою для скасування постанови суду.

Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно, як того і вимагають норми статей 245, 280, 283 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова