Справа №: 471/300/19 Провадження № 3/486/456/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.,

при секретарі - Архіповій К.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Братського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2019 року о 14-30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою - ОСОБА_2 , виражався на її адресу нецензурною лайкою, виганяв з будинку, намагався вдарити, на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст. 1 даного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, надісланою, йому рекомендованим листом з повідомленням. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутність, за наявним матеріалами справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 109901 від 09.04.2019 р., письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 09 квітня 2019 року близько 14-30 год. ОСОБА_1 повернувся додому у стані алкогольного сп`яніння та вчинив сварку із співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої виражався в на її адресу нецензурною лайкою, виганяв з будинку, намагався вдарити її, на зауваження не реагував, медичним оглядом на стан сп`яніння від 09.04.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував з гострою інтоксикацією внаслідок вживання алкоголю та іншими матеріалами справи (а. с. № 1-7).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, якими підтверджується склад адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, що слідує з його письмових пояснень, негативно характеризується за місцем проживання, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, суд вважає можливим накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, але мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

На думку суду застосування такого виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_3 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

А тому, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін