Справа № 414/1400/19
Провадження № 33/810/173/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» жовтня 2019 року м.Сєвєродонецьк Суддя Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року гр-на ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

02 жовтня 2019 року особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду.

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_1 зазначає, що 10 вересня 2019 року з листа ВДВС стало відомо про постанову судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення. У той же день, як зазначає ОСОБА_1 , він звернувся до Кремінського районного суду із заявою про надання йому матеріалів справи для ознайомлення. Оскільки він не має відповідних юридичних знань та знайомився з матеріалами справи декілька днів, тому пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення. До того ж, як вказує заявник, він з 20.09.2019 по 28.09.2019 року перебував на лікарняному, а тому вважає ці обставини поважними причинами пропуску ним процесуальних строків оскарження судового рішення та просить поновити строку на апеляційне оскарження постанови судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суддя Кремінського районного суду Луганської області ухвалив оскаржуване рішення від 30.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , без його участі (а.с.19).

Згідно супровідного листа Кремінського районного суду Луганської області (а.с.21) копія судового рішення, яке оскаржується заявником, була направлена ОСОБА_1 31 липня 2019 року поштою з рекомендованим повідомленням, але «Укрпошта» повернула суду поштову кореспонденцію через закінчення строку зберігання (а.с.26-27).

Між тим, як зазначається самим заявником, 10 вересня 2019 року з листа ВДВС йому стало відомо про постанову судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення. У той же день він звернувся до Кремінського районного суду із заявою про надання йому матеріалів справи для ознайомлення, що підтверджується наявною у справі заявою (а.с.28).

Отже, наведені обставини свідчать про те, що саме 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 стало відомо про існування щодо нього постанови судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому саме з цієї дати для ОСОБА_1 мав би обчислюватися строк на апеляційне оскарження судового рішення та останнім днем подання апеляційної скарги є - 19 вересня 2019 року.

Натомість, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, апеляційна скарга була складена ОСОБА_1 та подана до місцевого суду лише - 02 жовтня 2019 року (а.с.30-32), тобто майже через два тижні після спливу визначеного законом строку апеляційного оскарження. При цьому посилання ОСОБА_1 у своєму клопотанні на його перебування на лікарняному з 20.09.2019 по 28.09.2019 року, про що свідчить листок непрацездатності (а.с.38), суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки період лікування заявника мав місце вже поза межами строку на оскарження судового рішення.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Отже апеляційний суд не може погодитися з наведеними у клопотанні заявника доводами щодо причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та вважає їх неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після того, як йому стало відомо про його існування та ознайомлення з цим рішенням, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не є поважними.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є належним чином не мотивованим та задоволенню не підлягає, а тому подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає поверненю особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_2 Віктору Анатолійовичу у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді Кремінського районного суду Луганської області від 30.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

ЛУГАНСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО