Справа №591/2861/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є.В.
Номер провадження 33/816/244/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю захисника Пулинця Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ) та АДРЕСА_2 ),

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 28 квітня 2019 року о 05:41 год. в м. Суми по проспекту М.Лушпи керував автомобілем Volkswagen Golf д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком СОНД № 1457 від 28.04.2019, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не заперечуючи свою вину в скоєному, щиро кається та просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою застосувати до нього ст.ст. 21 або 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням або передання справи на розгляд Громадській організації «Сумська правова служба».

Звертає увагу на те, що у нього на одноособовому утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_2 , про якого піклується лише він. Єдиним джерелом доходу апелянта є підприємницька діяльність щодо організації будівництва та ремонту, при якій використовується транспортний засіб, тому при зароблянні коштів для утримання себе та сина йому необхідний транспортний засіб.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_1 було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши пояснення захисника Пулинця Б.А., який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові суду, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 154364 від 28 квітня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1457 від 28.04.19 р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, (а.с. 3); диском з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 9,10), а також іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і вмотивованим, про що і сам правопорушник не заперечує.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, яку він виховує один, а також, що для підприємницької діяльності, якою він займається,потрібен транспортний засіб, а позбавлення права керувати транспортним засобом відбирає єдину можливість заробляти кошти для утримання себе і дитини, то вони також не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, виходячи з наступного.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік є безальтернативною.

При цьому відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП, яка містить загальні правила накладання стягнення, при накладанні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладання стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.