Провадження № 3/760/4730/19
в справі № 760/1100/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, працює менеджером зі збуту в ТОВ «ДД Трейд», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 122600 від 20.12.2018 року ОСОБА_1 20.12.2018 року о 09 год. 20 хв. керуючи автомобілем марки «Kia Magentis» д/з НОМЕР_1 , не був уважний, не впевнився в безпечності маневру об`їжджаючи перешкоду, не врахував безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz» д/з НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.3 б, 13.1, 13.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП . При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2019 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП направлено до направлено до Управління патрульної поліції в м. Києві, для дооформлення.

16.05.019 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП після дооформленя надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва та на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду були передані в розпорядження судді Зелінської М.Б.

В суді ОСОБА_1 свою вину в порушенні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав, надав суду письмові пояснення та фотознімки з місця пригоди.

Згідност ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Так, на підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2019 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП направлено до направлено до Управління патрульної поліції в м. Києві, для дооформлення.

В казаній постанові судом зазначено, що в протоколі не зазначено за якою адресою сталось ДТП та працівниками поліції не надано належної оцінки діям водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» д/з НОМЕР_2 .

Проте, в матеріалах справи, що повернлися наявний рапорт інспектора УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції Шулежко Є.С. в якому викладені обставини ДТП.

Однак, виходячи з диспозиції ст. 251 КУпАП вказаний рапорт не може бути підставою для внесення будь-яких змін до протоколу про адміністративне правопорушення, так як це не передбачено жодним нормативно-правовим актом, а сам протокол про адміністративне правопорушення може бути складений лише і виключно на підставі належних та допустимих доказів

Тому, приймаючи до уваги зазначене вище, вважаю, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом з`ясування дійсних обставин справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська