Номер провадження: 33/813/660/19
Номер справи місцевого суду: 520/4349/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О. за участю секретаря судового засідання Подуст Т.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду 18.02.2019 року о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай», н/з НОМЕР_1 , по вул. Об`їзна дорога в м. Одеса, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блиск очей, неадекватна реакція на обстановку. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що висновки постанови суду являються помилковими, оскільки не ґрунтуються на відповідних доказах (працівниками поліції не надано фото- чи відео-зйомки на підтвердження викладених в протоколі фактів). Також ОСОБА_1 зазначає, що йому не були відомі наслідки відмови від проходження перевірки на наявність ознак наркотичного сп`яніння, та в разі обізнаності таких наслідків він погодився б на проходження відповідної перевірки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав позицію, викладену ним в апеляційній скарзі та визнав, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки не був обізнаний про наслідки такої відмови.

Заслухавши суддю-доповідача та Єжака С.Ю., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про те, що висновки суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не ґрунтуються на відповідних доказах, оскільки, як вбачається із мотивувальної частини постанови суду першої інстанції (а.с. 12), провина останнього підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №282574 від 18.02.2019 р. (а.с. 2), відповідно до якого 18.02.2019 р. о 08 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай», н/ НОМЕР_2 , по вул. Об`їзній дорозі в м. Одесі з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4 та 5 відповідно), в яких останні зазначили, що були свідками відмови гр. ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Хюндай», н/ НОМЕР_2 , від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відсутність фото- та відео-фіксації адміністративного правопорушення не може бути підставою для визнання інших доказів його вчинення недопустимими.

Окрім того, як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 фактично визнав факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та зазначив, що йому не були відомі наслідки такої відмови, а в разі обізнаності про такі наслідки він погодився б на проходження відповідного обстеження.

Однак, апеляційний суд не приймає до уваги такі посилання апелянта з огляду на положення презумпції знання законодавства, викладеної в статті 68 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України та незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Зазначені приписи Конституції України зобов`язують кожного громадянина знати та дотримуватись законодавства України, тому посилання ОСОБА_1 на незнання про міру стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не можуть слугувати підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Таким чином, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 36, 38, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко