КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2164/2019 Суддя у першій інстанції: Кабанячий Ю.В.
Категорія: ст. 471 МК України Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю, особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Коломійця Д.М., представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. розглянувши апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Ірак, уродженця м. Багдад, Республіки Ірак, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента медичного факультету Сумського державного університету,

за ст. 471 МК України, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. на користь держави.

Також, зазначеною постановою, визначено вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил за №0073/12500/19 від 19.02.2019, а саме: долари США, за курсом НБУ станом на 19.02.2019 за 100 доларів США - 2718-5914 гривень, кількістю - 4200, вартістю 114180 грн. 84 коп. - повернути громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ).

Цією ж постановою стягнуто з громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на користь Державного бюджету України.

Окрім цього, вказаною постановою було стягнуто з громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 41 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням представник Київської митниці ДФС Юрків В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року та постановити нову, якою визнати винним громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, та постановити нову, якою громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та конфіскацію затриманої по справі валюти в розмірі 4200 доларів США.

Апелянт зазначав, що санкцією ст.471 МК України передбачено конфіскацію товарів, обмежених до переміщення через митний кордон України, та у даному випадку, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, підлягає конфіскації 4200 доларів США.

Також апелянт зазначає, що обставин викладених в оскаржуваній постанові, висновок суду, про те, що конфіскація вилученої у громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 валюти становить для правопорушника «індивідуальний надмірний тягар» не може вважатися обґрунтованим.

У суді апеляційної інстанції захисник Коломієць Д.М., в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що Громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), вину у вчиненому правопорушенні визнає у повному обсязі, однак зазначає, що дане правопорушення сталося через власну його неуважність та необережність, так як він перебував у виснаженому стані у зв`язку з довгим перельотом. 19.02.2019 громадянин України, під час проходження митного контролю у зоні митного контролю «Приліт» терміналу «D» ДП МА Бориспіль, при проходженні митного контролю, своїми діями обрав канал позначений символом зеленого кольору, після перетину якого, був зупинений працівниками митниці, які запитали у нього скільки коштів він має при собі, у відповідь на, що останній повідомив про суму коштів у розмірі 15526 доларів США, які ним і було видано. ОСОБА_1 (ОСОБА_1), є громадянином Республіки Ірак, навчається в Україні, і є студентом медичного факультету Сумського державного університету. Має посвідку на постійне проживання, тобто на території України перебуває легально. Оплата навчання та витрати на проживання ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) в повному обсязі фінансуються його матір`ю громадянкою Республіки Ірак ОСОБА_2 , яка є доцентом, доктором, працює на Електромеханічно-конструкторському факультеті Університету технологій Іраку в м. Багдад. Ступінь спорідненості, а саме той факт, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 (ОСОБА_1) підтверджуються сертифікатом копії перепису населення в громадянському реєстрі, виданому Міністерством внутрішніх справ Республіки Ірак, інформацією з відділу реєстрації актів цивільного стану щодо народження, виданого Головним управлінням з питань громадянства, паспортів та проживання, копією паспорту ОСОБА_2 . Той факт, що мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 є доцентом, доктором, працює на Електромеханічно-конструкторському факультеті Університету технологій Іраку в м. Багдад і оплачує навчання сина, несе всі витрати на його проживання, і що кошти в сумі 15500 доларів США, які вона надала сину, належать саме їй - підтверджується листом підтримки Університету технологій Іраку, що підписаний президентом Університету, професором, доктором ОСОБА_4 . Тобто кошти в сумі 15500 доларів США, які провозив ОСОБА_3 в тому числі тимчасово вилучені кошти у сумі 4200 доларів США, - мають легальне походження, а саме: є заробітною платою матері ОСОБА_3 , і ці кошти вона надала сину для оплати навчання та для його проживання в Україні. Вилучена працівниками митниці валюта у сумі 4200 доларів США є для ОСОБА_1 (ОСОБА_1) дуже значною сумою, оскільки грошові кошти були ним привезені в Україну для оплати навчання та для проживання в Україні. Інших джерел доходу він немає, оскільки навчається на стаціонарному денному відділенні, і немає можливості працювати в період навчання.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Коломійця Д.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 486, 487 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 471 МК України.

Як убачається з постанови судді місцевого суду, 19.02.2019 о 15 годині 15 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), який прилетів до України з Республіки Ірак м. Багдад, рейсом №295 літаком а/к «Iraqi Airways», своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 13000 доларів США. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 15526 доларів США, що знаходилась: 6000 доларів США у внутрішній кишені брюк одягнених на пасажира, та 9526 у внутрішній кишені чоловічої куртки, яка була одягнута на ньому.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) вказана валюта - 15526 доларів США належить пасажиру особисто.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує в еквіваленті 9999 євро.

З виявленої суми, пасажиру було пропущено 11326 доларів США (еквівалент 9999 євро станом на 19.02.2019). За протоколом про порушення митних правил вилучено 4200 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ), який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв`язку з цим інспектором митниці, на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА Бориспіль, 19.02.2019 складено протокол про порушення митних правил №0073/12500/19.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом №0073/12500/19 вилучено: долари США за курсом НБУ станом на 19.02.2019 за 100 доларів США - 2718-5914 гривень, кількістю - 4200, вартістю 114180 грн. 84 коп.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через "зелений коридор", готівкових коштів в обсягах, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та юридична кваліфікація його дій будь-ким із учасників судового розгляду, у тому числі представником Київської митниці ДФС, не оспорюються, а тому не є предметом розгляду апеляційної інстанції.

Проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі представника митного органу, приходжу до висновку про відсутність підстав для скасування постанови судді місцевого суду та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації вилучених валютних коштів.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд використовує Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Перший протокол), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу, суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу»/ дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу (рішення від 09.06.2005р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008р. у справі «Надточій проти України»; від 6.11.2008р. у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення.

Європейський суд з прав людини вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Як убачається з оскаржуваної постанови, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та призначив йому стягнення у виді штрафу, яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

При цьому, суддя місцевого суду обґрунтовано врахував характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, вірно взяв до уваги відсутність в матеріалах провадження даних про незаконність походження вилучених у правопорушника коштів, врахував документи, що підтверджують походження валюти, її розмір та призначення. Кошти в сумі 15500 доларів США, які він перемістив через державний кордон України, є заробітною платою його матері, і ці кошти вона надала йому як сину для оплати навчання та для проживання в Україні. Вилучена працівниками митниці валюта у сумі 4200 доларів США є для правопорушника дуже значною сумою, оскільки грошові кошти були ним привезені в Україну для оплати навчання та для проживання в Україні. Інших джерел доходу він немає, оскільки навчається на стаціонарному денному відділенні, і немає можливості працювати в період навчання. Конфіскація цих коштів, на які він розраховував, поставить його в скрутне матеріальне становище, позбавить його можливості оплатити своє навчання у вищому учбовому закладі державної форми власності, що може призвести до відрахування та поставить під загрозу його професійне майбутнє та гідне існування, а тому це порушує його право на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Також судом враховано, що конфіскація вилученої валюти буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника та ніяк не сприятиме вихованню громадянина Республіки Іраку та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення та наданих стороною захисту документів в суді першої інстанції встановлено, що кошти в сумі 15500 доларів США, які ОСОБА_1 перемістив через державний кордон України, є заробітною платою його матері, і ці кошти вона надала йому як сину для оплати навчання та для проживання в Україні, що підтверджується листом підтримки Університету технологій Іраку, що підписаний президентом Університету, професором, доктором ОСОБА_4 .

Таким чином, грошові кошти, які мав при собі ОСОБА_1 при перетині державного кордону України у сумі 15526 доларів США, є його приватною власністю, оскільки надані йому його матір`ю її заробітної плати, яка має легальне походження.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши наявні у справі докази, суддя місцевого суду дійшов обгрунтованого висновку про те, що втручання у право власності ОСОБА_1 в даному випадку не може вважатись пропорційним, оскільки спричинить для нього «індивідуальний надмірний тягар».

Враховуючи, що за своїм видом та розміром накладене суддею місцевого суду на ОСОБА_1 за ст. 471 МК України стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 471, 530, 541 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Юрківа В.В., - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2019 року, якою громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 (ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич