Справа № 265/280/19
Провадження № 3/263/404/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, працюючої реалі затором в кафе-магазині «Веселий Роджер», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 26 грудня 2018 року, близько 11 год. 16 хв., знаходячись у магазині-кафе «Веселий Роджер» за адресою: вул. Котляревського, 1, м. Маріуполь, здійснила продаж алкогольних напоїв без марки акцизного збору встановленого зразку ОСОБА_3, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Предмет торгівлі, а саме: 1 пляшка коньяку «Шабо» вилучений, що відображено у протоколі огляду та вилучення від 26 грудня 2018 року та переданий на зберігання до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку.

За змістом ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП розглядається протягом пятнадцяти днів.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов'язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_2 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з чим причини неявки ОСОБА_2 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії (якщо необхідність одержання такої ліцензії встановлена законом) або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. п. 12, 13 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року № 854 (далі - Правила), зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'єми одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документі суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п. 226.5 п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення № 1251).

Згідно з пунктом 5 Положення № 1251 на кожну марку наносяться такі реквізити:

слова «Україна», «ОСОБА_4 ПОДАТКУ», «ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ» (для тютюнових виробів);

позначення виду марки, що складається з початкових літер слів «алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)» «АВ ЛГП», «алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)» - «АВ ВП», «алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)» - «АІ ЛГП», «алкоголь імпортний (виноробна продукція)» - «АІ ВП», «тютюн вітчизняний з фільтром» - «ТВ ЗФ», «тютюн вітчизняний без фільтра» - «ТВ БФ», «тютюн імпортний з фільтром» - «ТІ ЗФ», «тютюн імпортний без фільтра» - «ТІ БФ»;

індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів) через скісну риску та сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

Відповідно до п. 226.9 ст. 226.9 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані:

алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;

алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;

алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відтак, чинним законодавством встановлено обов'язковість дотримання усіх вимог до марки, які визначені Законом № 481/95-ВР, Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів. Тобто, будь-які відхилення від встановлених вимог щодо виготовлення, оформлення та розміщення акцизних марок на пляшках із алкогольними напоями дають підстави розцінювати відповідний товар як немаркований.

Факт адміністративного правопорушення підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 226252 від 26 грудня 2018 року матеріалами, а саме: фіскальним чеком, з якого вбачається, що 26 грудня 2018 року о 11:16 год. в кафе-магазині за адресою вул. Котляревського, 1, м. Маріуполь, здійснений продаж 1 плішки коньяку «Шабо» обємом 1 л за 16,5 грн., протоколом огляду та вилучення, письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, копією ліцензії, виданої ФОП ОСОБА_6 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 15 листопада 2018 року по 15 листопада 2019 року, фототаблицею.

Крім того, в письмових поясненнях ОСОБА_2, доданих до протоколу, остання підтвердила обставини, викладені у протоколі.

Дослідивши матеріали справи, необхідно дійти висновку, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП, а її вина у вчиненні указаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, яка раніше до адміністратвиної відповідальності не притягалась, невстановлення судом обставни, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 156, 252, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн. на користь держави із конфіскацією виручки, одержаної від продажу предмету торгівлі у сумі 16,50 грн. та предмету торгівлі, а саме: 1 плішки коньяку «Шабо» обємом 1 л, яка передана на зберігання до Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика