Справа № 456/1706/19
Провадження № 3/456/715/2019
ПОСТАНОВА
іменем України

24 травня 2019 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. з участю прокурора Літвінова Р.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, останнє місце роботи: водій обслуги транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 03.05.2019 о 07:00, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді водія обслуги транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , під час виконання обов`язків військової служби, зокрема завантаження ешелону, перебував у стані алкогольного сп`яніння: порушена координація рухів, різкий запах алкоголю з порожнини рота, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №52 від 03.05.2019.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в справі доказами та просить визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП й застосувати відносно нього стягнення у виді штрафу.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, а відтак дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.3 ст. 172-20 КУпАП на ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

В судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення №6 від 06.05.2019 /а.с.3-5/; копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2016 /а.с. 6/; копії рапорта на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 /а.с. 7/; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції №52 від 03.05.2019, встановлено, що ОСОБА_1 на момент огляду 03.05.2019 о 07:40 перебував у стані алкогольного сп`яніння /а.с.8/ письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 03.05.2019 /а.с.9-11/, також підтверджується факт перебування ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби 03.05.2019 у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-20 КУпАП полягає у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Кваліфікуючими ознаками ч. 3 ст.172-20 КУпАП є вчинення правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.

Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.

Указом Президента України № 411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 03.05.2019, особливий період не діяв, доказів того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме порушення до матеріалів справи не долучено.
Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-20 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190,00 /одну тисячу сто дев`яносто / грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя В. Л. Бучківська