Справа № 219/3939/18
Провадження № 3-в/219/19/2019

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт відносно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

06 травня 2019 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання начальника Бахмутського міськрайонного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення у виді громадських робіт відносно ОСОБА_1 , через неможливість її виконання, в обґрунтування подання посилається на те, що ОСОБА_1 за місцем проживання були спрямовані виклики до уповноваженого органу з питань пробації на 04 липня 2018 року та на 10 липня 2018 року. 10 липня 2018 року на адресу Бахмутського МРВ філії ДУ «ЦП» в Донецькій області надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за місцем подання, а саме 30 червня 2018 року з підписом про отримання порушницею ОСОБА_1 . Але за спрямованими викликами порушниця ОСОБА_1 до уповноваженого органу з питань пробації у встановлені строки не прибула. З метою з`ясування факту проживання (перебування) порушника за вказаним у постанові суду місцем проживання, 10 липня 2018 року був спрямований відповідний запит на адресу Калинівської сільської ради, 11 липня 2018 року на адресу органу поліції та органу державної виконавчої служби. Згідно отриманих відповідей з вказаних установ можливе місцеперебування порушниці ОСОБА_1 встановлено не було. 11 липня 2018 року співробітниками Бахмутського МРВ філії ДУ «ЦП» в Донецькій області була здійснена перевірка адреси проживання порушниці ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , але за вказаною адресою останню не знайдено. З пояснення матері порушниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 було встановлено, що за даною адресою ОСОБА_1 не проживає, періодично з`являється, але частіше за все перебуває деінде, але не вдома, веде антигромадський, бродяжницький спосіб життя, має поведінкові вади психічного здоров`я, схильна до скоєння неадекватних вчинків, але групи інвалідності не має. Місцеперебування її не відоме. 11 липня 2018 року на адресу Бахмутського МРВ філії ДУ «ЦП» в Донецькій області надійшла інформація з Калинівської сільської ради, що ОСОБА_1 на території Калинівської сільської ради зареєстрована, але фактично не проживає. Місцезнаходження її не відоме. Іноді в селищі Калинівка вона з`являється в різний час доби, мешканці селища бачили її на автодорозі Бахмут-Часів Яр, в церкві селища ОСОБА_3 . 19 липня 2018 року з «Укрпошти» був повернутий лист з викликом, який був спрямований ОСОБА_1 з поміткою про причину повернення, а саме за закінченням встановленого строку зберігання, що також свідчить про відсутність ОСОБА_1 за вказаним у поставної суду місцем проживання. 21 вересня 2018 року співробітником Бахмутського МРВ філії ДУ «ЦП» в Донецькій області була здійснена перевірка адреси проживання порушниці ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , але за вказаною адресою знов останню знайдено не було. З пояснення матері порушниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 та батька ОСОБА_4 було встановлено, що за даною адресою ОСОБА_1 не проживає вже близько двох років, веде бродяжницький спосіб життя, періодично з`являється щоб поїсти, але це буває дуже рідко, може навіть раз в декілька місяців, коли приходить, намагається батьків уникати, настроєна вороже, частіше за все перебуває деінде, має поведінкові вади психічного здоров`я, схильна до скоєння неадекватних вчинків, але групи інвалідності не має. За словами батьків, в 2015 році її намагались лікувати в психіатричній лікарні, але вона не бажає проходити лікування. Вихованням сина не займається. Син свою матір не знає, за батьків приймає бабусю з дідусем, що також свідчить про відсутність ОСОБА_1 за вказаною адресою. Місцеперебування її наразі невідоме. Періодично батьки бачать доньку на трасі в напрямку Часів Яр, або у самому м. Часів Яр, ходить з баулами, жебракує. Просить розглянути питання щодо можливості подальшого виконання та не можливістю встановлення її місцеперебування, що унеможливлює виконання постанови суду.

Таким чином, посилаючись на ст. 304 КУпАП, фахівець Бахмутського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області направила матеріали відносно ОСОБА_1 для вирішення питання про виконання зазначеної постанови суду за наявністю підстав, що унеможливлюють її виконання.

Розглянувши подання, матеріали справи про виконання адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт, суд вважає, що постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт підлягає визнанню такою, що не підлягає виконанню.

Згідно ст.1 КпАП України завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як зазначено в ст. 245 КпАП України є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Загальною особливістю таких стягнень є їхній виховний, каральний та профілактичний характер. Стягнення, як правило, полягають у позбавленні або обмеженні певних прав, благ. Цим досягається мета покарання порушника та запобігання скоєнню нових проступків.

Усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вирішуються судом, який виніс постанову.

Ухиленням від відбування громадських робіт вважаються: невихід порушника на роботу без поважної причини; неприбуття порушника за викликом до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини або зникнення з місця проживання. Якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цією адресою не проживає, місцеперебування його невідоме, та наявні інші підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Основною метою можливості заміни адміністративного стягнення у виді громадських робіт на штраф або адміністративний арешт є врегулювання питань виконання адміністративних стягнень та запобігання уникненню правопорушником його відбування. Заміна виду адміністративного стягнення сама по собі не породжує повторного притягнення до адміністративної відповідальності за одне правопорушення, а лише сприяє виконанню судового рішення, яке набрало законної сили.

Щодо порушників, які ухиляються від відбування громадських робіт, орган пробації надсилає подання та особову справу до суду для вирішення питання про заміну не відбутого строку громадських робіт адміністративним арештом.

Згідно ст.321-4КпАП України у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт, постановою судді не відбутий строк громадських робіт може бути замінено адміністративним арештом з розрахунку: 1 день арешту на 5 годин громадських робіт, але не більше як на 15 днів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Статтею 304 КУпАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 325-4 КУпАП передбачені наслідки ухилення особи від відбування суспільно корисних робіт, де зазначено, що у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи про виконання адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт відповідно до постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2018 року проведеними заходами за місцем проживання правопорушника встановлено, що вона за цією адресою не проживає, місце знаходження її встановити не є можливим.

Таким чином, з дня винесення постанови, тобто з 05 червня 2018 року, до наявного часу пройшло більше трьох місяців, а постанова про накладення адміністративного стягнення не виконана, у зв`язку з неможливістю встановлення місця перебування правопорушника.

Таким чином, з огляду на викладене, суд у відповідності до наведених положень ст. ст. 303, 304 КУпАП, вважає за доцільне визнати постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2018 року, якою відносно ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення за ст. 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, такою, що не підлягає виконанню, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, суд приймає це рішення також з урахуванням того, що на теперішній час відсутній законодавчо визначений механізм щодо вжиття будь-яких заходів у випадку відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, за її місцем проживання та невідомим місцем перебуванням.

Щодо можливості оскарження постанови суду, прийнятої в порядку виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, то суд керується Рішенням Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 2-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини 2 статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України.

Згідно з вказаним Рішенням, положення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу, про закриття справи.

Таким чином, прийнята у даній справі постанова в порядку виконання постанов про накладення адміністративних стягнень оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 3214 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2018 року, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ст. 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, визнати такою, що не підлягає виконанню.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н. М.Медінцева