КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1318/2019 Суддя у першій інстанції: Новик В.П.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року, та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, не надано належної оцінки фактичним обставинам справи та суд не сприяв об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду на думку апелянта не відповідає фактичним обставинам справи.

Також апелянт зазначає, що матеріали даної справи не містять жодного належного та допустимого доказу наявності у його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про його дії щодо ухилення від проходження огляду, та суду надані однотипні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містять невірні відомості стосовно визначення часу його відмови, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

У судове засідання ОСОБА_1 , повторно не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово повідомляли про призначені судові засідання, проте, жодного разу він до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому враховуючи зазначене, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі останнього у судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Згідно оскаржуваної постанови, 14.12.2018 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес» д.н.з НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі, 22 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови, виражене тремтіння пальців рук, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові впроходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 , за ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, розширенні зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість мови, виражене тремтіння пальців рук,той факт, що останній керував автомобілем «Мерседес» д.н.з НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі, 22 в м. Києві, підтверджується відеозаписом з камер поліцейських, з якого вбачається, що ОСОБА_1 біля свого автомобіля відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були на місці події відповідно до відеозапису, та розпискою ОСОБА_4 , який зобов`язався доставити автомобіль за зазначеною адресою в ній адресою та не передавати право керування ОСОБА_1 , тобто ОСОБА_1 , було відсторонено від керування автомобілем у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, не надано належної оцінки фактичним обставинам справи та суд не сприяв об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду на думку апелянта не відповідає фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які отримані в законному порядку та яким судом надано оцінку відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Посилання апелянта, що матеріали даної справи не містять жодного належного та допустимого доказу наявності у його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи доказів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Стосовно твердження апелянт, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про його дії щодо ухилення від проходження огляду, слід зазначити наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 193751 складеного щодо ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Крім того, ОСОБА_1 в даному протоколі зазначив, що провину визнає, тому такі твердження апелянта є голослівними.

Стосовно твердження апелянта, що суду надані однотипні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то дійсно це так, про те, це не спростовує, вчиненого ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Крім того вимогами законодавства про адміністративні правопорушення, не заборонено відбирати пояснення свідків на бланках, в який фіксується лише відмова водія від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога.

Проте, є слушними доводи апелянта, щодо різниці в часі зазначеного в поясненнях свідків та на відеозаписі з камер поліцейських, однак вони також не спростовують винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні. Як вбачається з відеозапису з місця події свідки були присутні. При них ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич