Справа № 214/4014/19
3/214/1389/19
П О С Т А Н О В А
Іменем України

31 травня 2019 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., при секретарі судового засідання Звади Л.В.,
за участю:
прокурора Фесенко С.В.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Військової прокуратури Криворізького гарнізону південного регіону України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, громадянина України, працюючого командиром 1 патрульного взводу 5 патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта, маючого вищу освіту, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 18 ВП від 29 травня 2019 року: ОСОБА_1 командир 1 патрульного взводу 5 патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант, згідно ст. ст. п.1 ст 11, 16, 58, 59, 203 Статутів гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 172-16 КУпАП .

В порушення вимог пункту 1 ст 11 , ст. ст. 16, 58,59 Статуту внутрішньої служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548- ХІV від 24.03.1999 року, ст.. 203 Статуту гарнізонної та вартової служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №550- ХІV від 24.03.1999 року, ст ст 2,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551- ХІV від 24.03.1999 року, ОСОБА_1 , вчинив бездіяльність військової влади, вчинене в умовах особливого періоду, тобто військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-16 ч. 2 КУпАП.

Таким чином, встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 14.05.2015 № З1 о/с на посаду командира 1 патрульного взводу 5 патрульної роти 2 патрульного батальйону призначено лейтенанта ОСОБА_1 .

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 103 від 26.04.2019 у період з 02 на 03 травня 2019 року у добовий наряд військової частини ЗОЇ 1 начальником внутрішньої варти № 1 - командиром 1-го патрульного взводу 5-ї патрульної роти визначено лейтенанта ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2019 № 34агд «Про допуск особового складу військовослужбовців призову ІІ-2018 до самостійного несення служби у внутрішній варті № 1» допущено до самостійного несення служби у внутрішній варті № 1 призов ІІ-2018, а саме солдатів строкової служби ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також інших військовослужбовців патрульного батальйону строкової служби.

Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються Цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1 ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV (Далі Закон) Збройні Сили України - на військовослужбовців серед іншого покладено такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання . завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно до ст. 58 Статуту, командир (начальник) є єдиночальником і особисто відповідає перед державою за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів.

Відповідно ст. 59 Статуту, командир (начальник) зобов`язаний показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників).

Відповідно до ст. 203 Статуту гарнізонної та вартової служби, начальник варти відповідає за бойову готовність особового складу варти, правильне несення ними служби, та зобов`язаний:

вимагати від особового складу варти знання й неухильного виконання ним своїх обов`язків;

направляти у визначений час зміни на пости, перевіряти знання розвідними та вартовими своїх обов`язків і нагадувати їм про особливості несення служби на кожному посту;

стежити за постійною бойовою готовністю резервних груп, справністю транспортних засобів, технічних засобів охорони, засобів зв`язку, за старанним триманням зброї та боєприпасів особовим складом варти, за додержанням правил заряджання, розряджання зброї та заходів безпеки при цьому, а також за тим, щоб усі особи варти, які прямують на пости, залишали у вартовому приміщенні курильні та запалювальні речі.

Відповідно примітки до ст. 172-13 КУпАП та ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

З огляду на викладене, лейтенант ОСОБА_1 є військовою службовою особою командиром військової частики, який здійснює професійну діяльність, пов`язану із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Також, лейтенант ОСОБА_1 відповідно до обов`язків -та прав, перелічених в ст.ст. п. 1 ст. 11,16, 58,59, 203 Статутів, наділений адміністративно-господарськими функціями, а тому є суб`єктом відпрйідальності за правопорушення, передбачені ст. 17216 КУпАП.

Поряд з цим, на порушення вимого виїценаведених Законів України командир 1 патрульного взводу 5 патрульної роти 2 патрульного батальйону військової частини ЗОН лейтенант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин:

Зокрема, 02.05.2019 до добового наряду у внутрішній варті №1 було залучено наступний особовий склад:

-начальник варти: командир 1 патрульного взводу 5 патрульної роти 2 патрульного батальйону лейтенант ОСОБА_1 ;

-помічник начальника варти - старший солдат ОСОБА_5 ;

-чатові - солдати строкової служби ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_4

03.05.2019 року близько 07 год. 55 год. начальник внутрішньої варти № 1 лейтенант ОСОБА_1 , дав підпорядкованому особовому складу команду: «Зміна, на отримання зброї - ставай», у подальшому, вишикувавши вартового та пост спостереження, перевірив у них знання обов`язків та нагадав про особливості несення служби на посту, особливу увагу звернув на порядок застосування зброї. У подальшому, видавши зброю, начальник варти вивів особовий склад до майданчика для заряджання зброї та подав команду: «Справа по одному - заряджай».

Після цього, для зарядження зброї підійшов солдат ОСОБА_2 , який відповідно до команд начальника варти вставив автомат в кулеуловлювач, під`єднав магазин, дослав патрон у патрон у патронник та зробив контрольний спуск, що в цей же день, 03 травня 2019 року о 08 год. 00 хв. спричинило постріл в куле уловлювач.

Поряд з цим, лейтенант ОСОБА_1 наглядаючи за діями солдата ОСОБА_2 , не опустив рамку пристрою для заряджання та розряджання зброї на кулеуловлювачі, яка заблокувала би затвор на автоматі та не допустила б досилання патрона до патронника, що в свою чергу призвело до пострілу.

Викладене підтверджується поясненнями лейтенанта ОСОБА_1 та іншими доданими до протоколу матеріалами вивчення.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або із окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1 126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», оголошено про проведення часткової мобілізації.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

Збройні Сили України приймають участь в анти терористичній операції визначеним складом сил і засобів у відповідності до норм Закону України «Про боротьбу з тероризмом».

Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України па рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

На даний час відповідних рішень Президентом України не приймаюся.

Крім цього, питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду.

Вищий адміністративний суд України у постанові від 16.02.2015 (справа №800/582/14) виходячи із системного аналізу норм Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначив, що закінчення - періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Прокурор, участь якого в розгляді даної справи згідно ст. 250 КУпАП є обов`язковою, в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення та просив суд визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП за фактом бездіяльність військової влади

ОСОБА_1 факт вчинення ним правопорушення не заперечував.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 18 ВП від 29 травня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, а саме: бездіяльність військової влади;

- витягом з наказу №103 від 26.04.2019 року, Командира військової частини НОМЕР_1 центрального оперативно- територіального об`єднання національної гвардії України;

- висновком службового розслідування по встановленню причин та умов, що призвели до пострілу у внутрішній варті №1 військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ;

- донесенням із військової частини НОМЕР_1 НГУ № 6/11/12-705 від 03.05.2019 року;

- наказом №34 від 16.01.2019 року про допуск особового складу військовослужбовців призову ІІ-2018 до самаостійного несення служби у внутрішній варті №1.

Частиною 2 ст. 172-19 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил поводження зі зброєю, а також речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення передбачений ч. 2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та з урахуванням вище викладеного, особи правопорушника та інші вимоги ст. 33, 34, 35 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Окрім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 33, 34, ч. 2 ст. 172-16, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Н.В. Чернова