Справа № 404/2905/19
Номер провадження 3/404/889/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 223651 від 19.04.2019 року ОСОБА_1 19.04.2019 року о 02 год. 59 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по просп. Винниченка, керував транспортним засобом «BMW 525D», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість ходи), від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року та особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання, які були призначені на 20.05.2019 р. та на 11.06.2019 р., ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судової повістки за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративні правопорушення, із якими ознайомився ОСОБА_1 , вказано його місце проживання. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Судом встановлено наступні обставини:

1) судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення;

2) інформація про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення було завчасно оприлюднена на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда;

3) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, не подано.

Таким чином ОСОБА_1 відомо про розгляд у суді його справи, а також про те, що судові повістки йому направлялися за адресою, вказаною у протоколі, але своїми фактичними діями він ігнорує їх, що вказує про його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши в судовому засіданні зібрані докази по справі, вважаю, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 223651 від 19.04.2019 року із долученим відеозаписом (а.с.1,12), які підтверджують обставини встановлені судом, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили обставини вказані у протоколі, постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.01.2019 року якою встановлено факт вчинення ОСОБА_1 23.11.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнано його винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та яку постановою Кропивницького апеляційного суду від 20.03.2019 року залишено без змін, постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2019 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, тобто, ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в його діях міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки він неодноразово протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння і знову вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 223651 від 19.04.2019 р. та постановами суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить його характер, та визначені законодавцем види та розміри адміністративних стягнень, їх особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, особу правопорушника, який тимчасово не працевлаштований, а отже особистих доходів для проживання не має, в судове засідання не з`явився, чим позбавив суд можливості з`ясувати обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та намагався уникнути несприятливих для себе правових наслідків, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, зокрема те, що він систематично порушує порядок користування правом керування транспортними засобами, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 не є власником автомобіля «BMW 525D», номерний знак НОМЕР_2 , вважаю достатнім та необхідним для запобігання й попередження вчинення ОСОБА_1 подібних правопорушень, накласти на нього стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 33, ч. 3 ст. 130, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн., який підлягає сплаті на наступні реквізити: призначення платежу 21081300, р/р 1001, , МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (в графі «Призначення платежу» необхідно вказувати «Судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення»).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко