Справа № 404/3473/19
Номер провадження 3/404/1061/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 290356 від 06.05.2019 р. ОСОБА_1 належно не виконував обов`язки щодо виховання дитини, а саме 06.05.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей», що розташований по вул. Короленко, 50 в м. Кропивницькому, самовільно залишив навчання в школі-інтернаті ліцей «Сокіл», в результаті чого перебував у розшуку Кропивницького ВП. Своїми діями ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не визнав повністю та просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Пояснивши, що він не вчиняв зазначеного правопорушення, а сам зазначив, що неповнолітній ОСОБА_2 дійсно проживає в КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей», що розташований по вул. Короленко, 50, де він працює директором. Однак, 03.09.2018 року Центром реабілітації дітей, в особі директора ОСОБА_1 було укладено договір з КЗ «Навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів, ліцей «Сокіл», центр позашкільного виховання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» про навчання дітей, які перебувають у Центрі реабілітації дітей. Згідно п. 2.2.6 зазначеного договору черговий адміністратор та класні керівники систематично контролюють перебування вихованців Центру реабілітації дітей та в разі самовільного залишення вихованцями Школи негайно сповіщають адміністрацію Центру реабілітації дітей. Тому відповідно до умов договору ним було 06.05.2019 року доставлено ОСОБА_2 до КЗ «Навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів, ліцей «Сокіл», центр позашкільного виховання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», ОСОБА_3 черговому адміністратору, який мав здійснювати контроль за перебуванням останнього у навчальному закладі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 14 КУпАП визначено, що посадові особи підлягають відповідальності за адміністративні порушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б підтвердили те, що ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме належно не виконував обов`язки щодо виховання дитини, що ставиться йому в провину, оскільки у своїх поясненнях ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 самовільно залишив не КЗ «Центр соціально психологічної реабілітації дітей», директором якого є ОСОБА_1 , а КЗ «Навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів, ліцей «Сокіл», центр позашкільного виховання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», де за ОСОБА_2 мав здійснюватись контроль черговим адміністратором згідно п.2.2.6 договору укладеного між Центром реабілітації дітей, в особі директора ОСОБА_1 та КЗ «Навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів, ліцей «Сокіл». При цьому докази, які б спростували дане твердження, суду не надано.

Таким чином, оскільки обставини викладені в протоколі поставлені під сумнів наявними доказами (поясненнями ОСОБА_1 ), не ґрунтуються на інших доказах у справі, а долучені докази не спростовують пояснень ОСОБА_1 , суд вважає, що докази порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст.184 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 184, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі відносно гр. ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко