ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/440/19
Провадження № 3/483/192/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2019 року м. Очаків

Суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Чаус Л.В. при секретарі судового засідання Шилінскас О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його законного представника ОСОБА_3 ., розглянувши матеріали про притягнення ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , працює на посаді головного спеціаліста в управлінні Державної казначейської служби в Очаківському районі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Неповнолітній учень 8-А класу Очаківської ЗОШ № 1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території вказаної школи в м.Очакові Миколаївської області, вчинив цькування (булінг) відносно учня цього ж класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що полягало у психологічному насильстві по відношенню до останнього, яке носить систематичний характер, а саме: 25 лютого 2019 року близько 12 год. 00 хв. та 04 березня 2019 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 образливо чіплявся до ОСОБА_2 , внаслідок чого потерпілому могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю. Враховуючи що ОСОБА_4 не досяг віку адміністративної відповідальності, до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що дійсно являється матір`ю малолітнього ОСОБА_4 Вважає, що саме її син є жертвою булінгу з боку ОСОБА_2 , оскільки між її сином та останнім неодноразово виникали конфлікти, в ході яких ОСОБА_2 постійно ображав рідних сина та виражався на його адресу лайливими словами. Так, 04 березня 2019 року її сина було госпіталізовано до Очаківської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями, які йому спричинив ОСОБА_2 Враховуючи викладене, вважає, що протокол є необ`єктивним та упередженим, а тому просила закрити справу про притягнення її до адміністративної відповідальності за відсутністю складу правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що його однокласник ОСОБА_4 постійно на протязі тривалого часу висловлює на його адресу образи з приводу його інвалідності. Так, 25 лютого та 04 березня 2019 року, він в черговий раз, в присутності інших учнів школи образливо висловлювався на його адресу. 04 березня 2019 року, не витримавши образ, він кілька разів вдарив ОСОБА_4 ногою по його нозі, після чого між ними сталася бійка.

Неповнолітній ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_1 , пояснив, що дійсно були випадки, коли він жартівливо висловлювався на адресу ОСОБА_5 , але не вважає це образами, оскільки з його жартів разом з іншими учнями сміявся сам ОСОБА_2 04 березня 2019 року він також пожартував над ОСОБА_2 , коли вони перебували на перерві між уроками на спортивному майданчику біля школи, після чого ОСОБА_2 почав бити його та спричинив тілесні ушкодження.

Директор Очаківської ЗОШ №1 ОСОБА_6 , допитана в судовому засіданні у якості свідка, надала показання про те, що ОСОБА_4 перебуває на внутрішньошкільному обліку через незадовільну поведінку, що проявляється в тому, що він зривав уроки, допускав принизливі висловлювання, грубість відносно інших учнів, а особливо до ОСОБА_2

Аналогічні показання надала в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка працює психологом в Очаківській ЗОШ №1. Зазначила також, що під час бесід, які проводились з ОСОБА_4 , він пояснював, що лише жартує та не вважає свої жарти образливими.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником у 8-А класі Очаківської ЗОШ №1, в якому навчаються ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , між якими відбуваються конфлікти з приводу образ ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_2 Так, 04 березня 2019 року, до неї підійшов ОСОБА_2 та повідомив, що ОСОБА_4 знову його образив.

Неповнолітні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , допитані в судовому засіданні в присутності законних представників, підтвердили, що ОСОБА_4 часто висловлювався на адресу ОСОБА_2 образливими словами. Також ОСОБА_10 пояснив, що 04 березня 2019 року після того як ОСОБА_4 почав ображати ОСОБА_2 , останній вдарив його і між ними виникла бійка.

Неповнолітні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , допитані в судовому засіданні в присутності законних представників, пояснили, що образливі висловлювання між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мали місце з обох сторін. 04 березня 2019 року вони разом з іншими учнями школи на перерві між уроками перебували на спортивному майданчику, де ОСОБА_4 пожартував над ОСОБА_2 , після чого присутні почали сміятися. Образившись, ОСОБА_2 почав бити ОСОБА_4 та між ними виникла бійка, в ході якої останній отримав тілесні ушкодження.

Пояснення потерпілого та вищевказаних свідків щодо висловлювання ОСОБА_4 образ на адресу ОСОБА_2 узгоджуються з письмовими матеріалами справи а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 110840 від 13 березня 2019 року; заявою ОСОБА_3 від 06 березня 2019 року до Очаківського ВП ГУНП в м. Миколаївській області про те, що учень Очаківської ЗОШ № 1 ОСОБА_4 вчиняє відносно її сина ОСОБА_2 психологічне насилля на протязі 4-х років, що полягає у висловлюванні образливих слів на його адресу; рапортом ст. інспектора ЮП СП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області Половинихіна В.В., відповідно до якого 06 березня 2019 року в телефонному режимі звернулась директор Очаківської ЗОШ № 1 ОСОБА_14 , яка повідомила, що учень 8-А класу ОСОБА_4 був помічений у цькуванні, а саме вчиненні відносно свого однокласника ОСОБА_2 психологічного насильства, що полягає у систематичному висловлюванні образливими лайливими словами в бік останнього на протязі тривалого часу, та факт такого звернення ОСОБА_15 підтвердив в судовому засіданні; протоколом №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу в Очаківській ЗОШ № 1 від 20 березня 2019 року, на якому розглядався факт вчинення учнем 8-А класу ОСОБА_4 по відношенню до учня ОСОБА_2 булінгу та підтверджено факт психологічного насилля, вчиненого ОСОБА_4 по відношенню ОСОБА_2

З копії постанови слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області Передрія М.О. від 26 березня 2019 року, вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 за фактом спричинення ОСОБА_4 телісених ушкоджень 04 березня 2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діях неповнолітнього ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності судом їх переконливості.

Положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказував, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Також, вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-4 КУпАП встановлює відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 173-4 КУпАП відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років несуть батьки, або особи, які їх замінюють.

Згідно підпункту 31 ст.1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ст.ст. 9-11 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, притягнутою до адміністративної відповідальності може бути лише особа, визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення.

Правопорушення, передбачене ст. 173-4 КУпАП передбачає собою наявність вини особи у формі умислу.

У даному випадку дії неповнолітнього ОСОБА_4 були умисними та цілеспрямованими, а мати дитини повинна була вживати усіх можливих виховних заходів для попередження такої протиправної поведінки сина.

Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, а саме, булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві, що вчиняються стосовно малолітньої особи, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, оскільки її неповнолітній син ОСОБА_4 вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.173-4 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_1 та показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 в частині того, що ОСОБА_2 також допускав образливі висловлювання на адресу ОСОБА_4 та його рідних, не приймаються до уваги, оскільки за змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257, 279, 280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Адміністративна відповідальність за булінг (цькування) запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18 грудня 2018 року шляхом доповнення статтею 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена стаття набрала чинності 19 січня 2019 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно змісту протоколу серії ГР № 110840 від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 інкриміновано вчинення її неповнолітнім сином ОСОБА_4 , крім вищевказаних дій, також пошкодження куртки ОСОБА_2 21 листопада 2018 року, тобто вчиненого у період до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18 грудня 2018 року, а тому вказаний епізод не може бути предметом даного судового розгляду. Крім того, як ОСОБА_17 так і ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили, що цей факт мав місце не 21 листопада 2018 року, а ще під час їх навчання у 6-му класі.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю, що штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є необхідним і достатнім стягненням за вчинення зазначеного вище правопорушення.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 є інвалідом ІІ групи, то відповідно до п. 9 ст. 1 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір», вона звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, ч. 1,3 ст. 173-4, 283, 284 КУАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., які підлягають перерахуванню на р/р 4008, отримувач коштів Очаківське УК/м. Очаків/21081100, код ЄДРПОУ отримувача 37929131, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача 899998, Код класифікації доходів бюджету 21081100.

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Постанову протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суд через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником.

Суддя: