Справа № 583/1426/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління держпраці у Сумській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № СМ 465/1626/АВ/П/ПТ від 25.03.2019 р. під час інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було виявлено порушення законодавства про працю, про що складено акт інспекційного відвідування від 06.02.2019 р. № СМ 465/1626/АВ. Головними державними інспекторами виявлено порушення вимог п. 5 ч. 1 , ч. 3 ст. 24 КЗпП України в частині допуску трьох неповнолітніх працівників до роботи без обов`язкового укладення трудового договору в письмовій формі упродовж вересня 2018 року лютого 2019 року та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, в діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Собина П.М. пояснили, що рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/8917/17 від 14.05.2019 р. визнано нечинною Постанову КМУ №» 295 від 26.04.2017 р., якою затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, відповідно до якої уповноважена особа здійснила інспекційне відвідування. На даний час ОСОБА_1 оскаржує в Сумському окружному суді штрафні санкції Управління держпраці за актом від 06.02.2019 р. Також зазначили, що і раніше у нього ( ОСОБА_1 ) студенти проходили виробничу практику. В ДНЗ «Охтирський центр ПТО» йому сказали, що зараз є дуальна форма навчання коли студенти навчаються денно та приходять на практику на виробництво. Це не трудові правовідносини, а зі студентами були цивільно-правові угоди про даульну форму навчання. Студенти приходили на практику в той час, коли людей менше, вони проходили практику, а не працювали, заробітна плата їм не виплачувалась, бо вони не були на роботі. Крім того, захисник зазначив, що інспекційне відвідування було проведено без передбачених законом підстав, тобто відсутні докази законності проведення інспекційного відвідування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Собина П.М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки інспектор встановила, що ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог п. 5 ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України допущено трьох неповнолітніх працівників до роботи без обов`язкового укладення трудового договору в письмовій формі упродовж вересня 2018 року лютого 2019 року та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до ч.1 ст.24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі; додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, обов`язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків (ч. 1 ст. 10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Таким чином КУпАП передбачає лише дві форми вини умисел або необережність.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, є діяння, що полягає у фактичному допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Діяння, передбачене даною нормою Закону, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

У суді не встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки умислу на вчинення правопорушення (суб`єктивної сторони складу правопорушення), не встановлено. Матеріали справи не містять обставин, які б свідчили та підтверджували, що ОСОБА_1 , як приватний підприємець фактично допустив ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як працівників до роботи.

Оскільки з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення договорів вбачається, що між ДНЗ «Охтирський центр ПТО», кафе «Время есть» в особі директора ОСОБА_1 та вищевказаними учнями було укладено договори про дуальну форму навчання, на підставі яких заклад і підприємство зобов`язувалися спільно організувати і впроваджувати елементи дуальної форми навчання у професійно-практичну підготовку учня.(а.с. 11-16).

Відповідно до ч.10 ст. 9 Закону України «Про освіту» дуальна форма здобуття освіти це спосіб здобуття освіти, що передбачає поєднання навчання осіб у закладах освіти (в інших суб`єктів освітньої діяльності) з навчанням на робочих місцях на підприємстві, в установах та організаціях для набуття певної кваліфікації, як правило, на основі договору

Відповідно до змісту укладених договорів заклад і підприємство зобов`язалися спільно організувати і впроваджувати елементи дуальної форми навчання у професійно-практичну підготовку учня, що навчається за професією «Кухар. Продавець продовольчих товарів». Разом з тим, згідно Наказу Міністерства освіти і науки України № 916 від 23.06.2017 року про впровадження елементів дуальної форми навчання у професійну підготовку кваліфікованих працівників ДНЗ «Охтирський центр професійно-технічної освіти» не внесено до переліку зазначених закладів освіти, а згідно Наказу Міністерства освіти і науки України № 473 від 15.05.2018 року про розширення переліку закладів професійної (професійно-технічно) освіти для впровадження елементів дуальної форми навчання хоча ДНЗ «Охтирський центр професійно-технічної освіти» і внесено до переліку таких закладів, але за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів; водій автотранспортних засобів», про що ОСОБА_1 не був проінформований директором ДНЗ «Охтирський центр ПТО» при укладенні між ними договорів про дуальну форму навчання. Що в свою чергу свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, оскільки останній вважав за правомірне те, що учні Охтирського центру ПТО проходять навчання на його підприємстві і у зв`язку з цим відсутня підстави для укладення з ними трудових договорів.

Також згідно наказу від 01.01.2019 р. ФОП ОСОБА_1 було прийнято на виробниче навчання на підприємство з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. без зарахування до штату працівників учнів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 10).

В судовому засіданні ОСОБА_1 було надано копію договору № 360 про навчально-виробничу практику від 08.05.2018р., укладеного між ДНЗ «Охтирський центр ПТО» та ФОП ОСОБА_1 кафе-бар «Время есть», відповідно до якого підприємство зобов`язується надати учням, слухачам обладнані робочі місця або навчально-виробничі ділянки для проходження виробничого навчання та виробничої практики згідно з планом-графіком за професією «Кухар» (а.с. 35).

Крім того, постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.04.2019 р. справа № 583/1563/19 (за фактом перебування неповнолітнього ОСОБА_4 05.02.2019 р. близько 17 год. на робочому місці на посаді бармена в кафе «Время есть» та здійснення продажу тютюнових виробів) закрито провадження у справі відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 36).

Сам протокол про адміністративне правопорушення № СМ 465/1626/АВ/П/ПТ від 25.03.2019 р. не містить доказів, що зазначені особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 здійснювали обов`язки працівників у відповідному закладі системно чи періодично. Навпаки з пояснень учнів, які містяться на відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що вони проходили практику у ОСОБА_1 на посаді кухаря.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується із усталеною судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Також слід зазначити, що з матеріалів справи також вбачається, що органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, не встановлено свідків правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 24 КУпАП, не було опитано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та не встановлено до виконання яких конкретно робіт були допущені ці особи без трудового договору.

Крім того, до протоколу не додано доказів на підтвердження наявності належних підстав для проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на спростування доводів представника ОСОБА_1 адвоката Собини П.М. про відсутність законних підстав для проведення інспекційного відвідування.

Копії документів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, не є достатніми доказами, що підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним та достовірним доказом, на підставі якого поза розумним сумнівом встановлює винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року визнано нечинною Постанову КМУ від 29.04.2017 № 295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34Закону України"Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої уповноважена особа склала протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП, оскільки, як встановив суд, між ДНЗ «Охтирський центр ПТО», ОСОБА_1 та учнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були укладені договори про дуальну форму навчання, вони навчалися та одночасно проходили навчання на робочих місцях на підприємстві, а не повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу не є суттю даного правопорушення, передбаченого змістом ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Як вбачається з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останнього вказаного складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С ТА Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя : Н.Б. Плотникова