Справа № 461/2793/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/505/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Сигіня Ю.М.,

представника Львівської митниці Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2019 щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України закрито, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 1251/20900/19 від 13.03.2019, Львівською митницею, листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України від 05.02.2019 №3579/7/99-99-20-02-01-17, отримано відповідь митних органів Республіки Польща (лист від 27.11.2018 № 0201-ІСР.541.736.2018.ВМ). Даним листом митні органи Республіки Польща підтвердили інформацію, яка викладена на сайті митної адміністрації у Жешові http://www.podkarpackie.kas.gov.pl) та повідомили про те, що 04.01.2018 в пункті пропуску «Смільниця-Кросценко» виявлено в тайнику панелі приборів транспортного засобу марки «SKODA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого був громадянин України ОСОБА_3 димир ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , карта прикордонного руху MRG МАІ783181) 195000 польських злотих. Про наявність вказаної валюти гр. України ОСОБА_2 у процесі усного опитування не заявив. Працівниками митниці дії ОСОБА_2 кваліфіковані, як вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, тобто вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

На дану постану представник Львівської митниці Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачені даною статтею в повному обсязі, а саме у виді штрафу у розмірі 1567887,48 гривень; конфіскувати переміщувану ним валюту 195000 польських злотих; у разі неможливості її конфіскувати стягнути з ОСОБА_2 її вартість в сумі 1567887,48 гривень.

Вважає, що висновок судді є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова є незаконною. Зазначає, що ОСОБА_2 , під час перетину митного кордону, про наявність у нього валюти не заявив працівникам митниці, у процесі усного опитування, тобто вчинив порушення митних правил. Однак суддя, під час розгляду справи в суді першої інстанції, помилково прийшов до висновку про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки не врахував вимоги ч. 1 ст. 494, ст.ст. 545, 546 МК України, прийнявши до уваги дату вчинення правопорушення 04.01.2018, коли факт переміщення ОСОБА_2 через державний кордон України з Республікою Польща було виявлено і припинено представниками митних органів Польщі. Суддя не врахував докази надані представниками митниці, зокрема про те, що у відповідності до ч. 3 ст. 491 МК України, від митних органів Польщі отримано відповідь 12.02.2019. Крім того дії ОСОБА_2 не розглядалися суддею в порядку ст. 467 МК України в редакції від 08.11.2018, тобто не було зупинено строк накладення стягнення на час розгляду справи судом. Вважає, що зміни внесені законодавцем у ст. 467 МК України не погіршують стану особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а лише регулюють порядок, тривалість і час розгляду справи про порушення митних правил. Таким чином суддею допущено неповноту та необ`єктивність розгляду справи.

У суді апеляційної інстанції представник Львівської митниці Дунас М.О. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та пояснив, що у даному випадку вимоги ст. 467 МК України в редакції Закону від 08.11.2018 є законними та чинними. Вважає, що до уваги необхідно брати вимоги ч. 3 ст. 491 МК України з огляду на те, що підставою для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про порушення митних правил отримані в тому числі від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій. По даній справі офіційний лист був отриманий Львівською митницею 12.02.2019, а тому цю дату необхідно вважати датою вчинення правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції пояснив, що працівники митниці не надали жодних доказів провини ОСОБА_2 , оскільки працівники української митниці пропустили ОСОБА_2 , який перетнув кордон України в сторону кордону з Республікою Польщею без валюти (195000 польських злотих). Не доказано наявність тайника. Йому на нейтральній території митного кордону знайомий, у якого зламалася машина, передав кошти і попросив передати в Польщі отримувачу. Пакет з грішми, який був запакований та знаходився у бардачку без приховування, його польські митники також не відкривали, а лише зі слів ОСОБА_2 дізналися про гроші та повідомили, що він повинен заповнити декларацію і заплатити штраф за перевезення такої суми валюти. Ці вимоги ОСОБА_2 виконав. При цьому було двоє свідків, яких допитали. З грішми український кордон ОСОБА_2 не перетинав, тобто законодавство України він не порушував, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Крім того подія відбулася 04.01.2018, а на той час діяла ст. 467 МК України в редакції 2012 року. Статтею 3 МК України передбачено, що норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення зворотної дії в часі не мають, а тому дату отримання листа з польської митниці - 12.02.2019 не можна вважати датою вчинення правопорушення. У зв`язку з цим було заявлено клопотання про закриття провадження у справі за сплином строку накладення стягнення на підставі ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції пояснив, що 04.01.2018 він перетнув кордон України і перебував у черзі автомобілів на нейтральній території кордону, коли до нього підійшов чоловік, якого він кілька разів бачив саме на кордоні та спілкувався з ним. Останній пояснив, що у нього поламалася машина і він не зможе поїхати у Польщу та попросив перевезти і передати у Польщі гроші в сумі 195 000 польських злотих. Він погодився і при перевірці польському митнику відразу повідомив, що у нього є валюта, після чого йому запропонували задекларувати та сплатити за неї штраф. Кошти знаходилися в заклеєному пакеті у бардачку. Жодного тайника не було. Польські митники гроші не оглядали, пакет не відкривали, а повірили йому на слові щодо наявної суми коштів. Громадянина, який йому гроші передав він знає лише візуально, оскільки на кордоні в чергах зустрічалися. Чому він звернувся саме до нього з таким проханням пояснити не може.

Заслухавши представника Львівської митниці ДФС Дунаса М.О., який просив задоволити апеляційну скаргу, думку ОСОБА_2 , підтриману захисником ОСОБА_4 , які просили апеляційну скаргу представника митниці залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У відповідності до вимог ст. 489 МК України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, які утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Органом митниці дії Ковалика В.В. кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України, як порушення порядку проходження митного контролю, оскільки він вчинив дії спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням тайника.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України в редакції 2012 року, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Суддя першої інстанції, у зв`язку із закриттям провадження у справі про порушення митних правил за сплином строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, не встановлював наявність або відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційним судом було досліджено матеріали справи, а тому він не бере до уваги доводи апеляційної скарги про помилковість, необґрунтованість, незаконність постанови судді першої інстанції.

З огляду на те, що дане адміністративне правопорушення не є триваючим та з моменту його вчинення (04.01.2018) минуло більш ніж шість місяців, строк накладення адміністративного стягнення минув. Тому, вважаю, що на момент розгляду справи судом першої інстанції 23.04.2019 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 467 МК України в редакції 2012 року, а тому суддя першої інстанції підставно застосував ч. 2 ст. 467 МК України в редакції 2012 року.

Зміни, до ч. 2 ст. 467 МК України з приводу того, що строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, прийняті Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У даному випадку Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 не має зворотної дії в часі, не пом`якшує та не скасовує відповідальність особи щодо якої складено протокол про порушення митних правил.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про помилковість, необґрунтованість, незаконність постанови судді першої інстанції, оскільки у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, оскільки підтвердження цьому у матеріалах справи відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 483, 528, 530 МК України, суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 квітня 2019 року, якою провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 , за ч. 1 ст. 483 МК України, закрито зу зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах