ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/2366/17 Номер провадження 33/814/18/19Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 11 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Полтавської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, начальника відділу супутникового моніторингу транспорту ТОВ «Глобино Агро», паспорт серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 8.11.2017 приблизно о 23 год. 44 хв. по вул. Челюскіна в м. Глобине Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

На вказану постанову судді особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 11 січня 2018 року скасувати.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судовий розгляд адміністративної справи був проведений без його участі та за відсутності даних про належне повідомлення про судовий розгляд справи, чим порушено його право на захист в суді першої інстанції,а саме ознайомлюватися з матеріалами справи, давати пояснення у суді, подавати докази, заявляти клопотання,при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

На неодноразові виклики судом апеляційної інстанції, 20.03.2018, 7.05.2018 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був своєчасно належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 57, а.с.59).

Крім того, в судове засідання 4.06.2019 ОСОБА_1 , також, не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був своєчасно належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідно до якого ОСОБА_1 особисто 23.04.2019 отримав судовий виклик (а.с.72). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відсутність апелянта під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою та бажанням затягнути розгляд адміністративної справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, доводи апелянта приходить до наступного висновку.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху» передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 022954 від 9.11.2017 згідно, якого ОСОБА_1 8.11.2017 о 23 год. 44 хв. в районі вул. Челюскіна м. Глобине Полтавської області керував транспортним засобом "ВАЗ-21063", д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 "а" ПДР. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу "Драгер" 6810 № ARBH - 0552, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат огляду на стан сп`яніння проба позитивна 1,49%. Особу правопорушника ОСОБА_1 встановлено згідно посвідчення водія НОМЕР_4 (а.с. 1-2).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 022954 в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення», ОСОБА_1 власноручно зазначив: «випив 2 бокали пива, після чого керував автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_3 ». Від підпису роздруківки тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" 6810 № ARBH 0552 відмовився (а.с.1-2).

Згідно запису з відеореєстратора дані якого містяться на СД-диску встановлено, що ОСОБА_4 керував автомобілем ВАЗ 21063, після огляду документів, на місці зупинки в присутності свідків, ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомого Драгера, результат огляду позитивний - 1,49 проміле, про що ОСОБА_1 та свідків повідомив патрульний (01 год. 07 хв. 25 сек.) (а.с. 5). ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем ВАЗ 21063 в стані алкогольного сп`яніння та добровільно проходив огляд на стан сп`яніння.

Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 022954 від 9 листопада 2017 року та на СД - диску доданого до нього узгоджуються із тестуванням на алкоголь до протоколу № 022954 на алкотестері 6810 «Драгер» № ARBH 0552 (а.с.1). Алкотестер 6810 «Драгер» № ARBH 0552 на якому проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6195 (чинне до 19.09.2018) (а.с. 4).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин встановлених судом.

ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_4 , яке вилучене поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджує те, що останній є водієм, а відповідно і стягнення до нього застосовано правильно відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а.с. 5).

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції його прав, передбачених у ст. 268 КУпАП слід зазначити, що судом апеляційної інстанції були створені умови для реалізації ОСОБА_1 його прав, передбачених вказаною нормою проте апелянт цим не скористався, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 було призначено з 30.01.2018 (дата реєстрації апеляційної скарги ) 11 разів із них особисто отримав ОСОБА_1 судовий виклик 20.03.2018, 7.05.2018, 4.06.2019 проте апелянт до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце судових засідань був своєчасно належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за судовим викликом на 4.02.2019 у поштове відділення не з`явився, що підтверджується повідомленням пошти.

З огляду на вказане відсутні підстави для скасування постанови судді, як про це просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Глобинського районного суду м. Полтави від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун