Справа №461/3312/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Галицького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 320892 від 02.05.2019 р., « ОСОБА_1 не належно виконує батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 02.05.2019 р. о 00:00 год.за адресою АДРЕСА_2 перебувала в алкогольному станів по дорозі з малолітньою дитиною».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні не визнала. Зазначила, що виховує дитину належним чином та належним чином виконує батьківські обов`язки. 02.05.2019 р. не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що 02.05.2019 р. їй подзвонили працівники поліції. Після цього свідок прибула до відділу поліції, де вже перебувала її дочка ОСОБА_1 з дочкою. ОСОБА_1 була у збудженому стані, проте не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. З дитиною все було добре. Свідок забрала онуку додому.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться їй у вину. Із наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 вона виховує дитину належним чином та належним чином виконує батьківські обов`язки. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які могли б свідчити, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Матеріалами справи не доведено яким саме чином ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки і як саме ухиляється від їх виконання. Суду не доведено, що її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в неналежних умовах.

По суті в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 320892 від 02.05.2019 р. ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 02.05.2019 р. о 00:00 год. за адресою АДРЕСА_2 перебувала в алкогольному стані на дорозі з малолітньою дитиною. Проте, суду не доведено факт перебування ОСОБА_1 02.05.2019 р. в стані алкогольного сп`яніння. Допитана в судовому засіданні свідок підтвердила факт, що ОСОБА_1 була у збудженому стані, проте не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, судом не здобуто даних про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП України закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко