ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/692/19
Головуючий у 1-й інстанції: Строілов С.О.
Номер провадження: 33/819/177/19 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року суддя Херсонського апеляційного суду Калініна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузнецова Геннадія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Адвокат Кузнецов Г.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 в суді однозначно заявляв, що правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП він не скоював.

Зазначає, що суд не пояснив ОСОБА_1 в якому саме правопорушенні із трьох передбачених ст. 130 КУпАП він звинувачується. В постанові суду та протоколі, на який посилався суд це також не визначено, що штучно обмежило можливості ОСОБА_1 в захисті.

Вказує, що посилання суду на пояснення свідків, яким підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відповідає фактичним обставинам справи, так як поясненнями свідків не встановлено, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці і, що він відмовився від цього.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки всім обставинам справи, оскільки не розглядав протокол про адміністративне правопорушення як доказ по справі.

Стверджує, що в протоколі не наведені ознаки перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, що робить наступні дії поліцейських по його затриманню і подальшій вимозі проведення огляду на стан сп`яніння, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення безпідставними і незаконними.

В ході апеляційного розгляду адвокат Кузнецов Г.І. та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази , перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

З матеріалів провадження вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №280834 від 26.02.2019 року, відповідно до якого він 26.02.2019 року о 00-05 год. в м. Миколаїв, по вул. Пушкінській, керував транспортним засобом, автомобілем марки «FORD», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, проте відмовився від проходження огляду, чим порушив п. 2.5 правил дорожнього руху України.

Як слідує із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан визначення наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення складено із дотриманням вимог ст. 255,256 КУпАП уповноваженою особою органу Національної поліції. Факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння засвідчено підписами свідків.

Вказаний протокол був власноручно підписаний ОСОБА_1 без будь яких зауважень та заперечень, чим він фактично погодився з тим, що вчинив правопорушення при обставинах , викладених у протоколі.

Згідно із приписами п. 2.5. правил Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція статті ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема за відмову особи від проходження порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши докази, вислухавши пояснення ОСОБА_1 суддя дійшов висновку про його винуватість у порушені п 2.5 ПДР.

Посилання апелянта на те, що із протоколу та із постанови судді не можна визначити , яке саме правопорушення вчинив ОСОБА_1 , слід визнати безпідставними, оскільки у протоколі та постанові судді чітко зазначено які дії становлять склад правопорушення та зазначено , що ОСОБА_1 порушив п 2.5. ПДР.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 18.03.2019 року однозначно заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення є голослівними, оскільки із постанови судді слідує, що в суді ОСОБА_1 свою вину не заперечував. Підстав вважати , що суддя спотворив висловлену позицію ОСОБА_1 не вбачається. Його позиція в суді не суперечить відсутності зауважень під час підписання протоколу, що як вже було зазначено, свідчить про фактичну згоду із тим , що він вчинив правопорушення при обставинах , викладених у протоколі.

Доказів на спростування обставин, зазначених у протоколі до суду першої інстанції ОСОБА_1 не подавав, клопотань про допит свідків від нього не надходило.

Доводи адвоката про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено ознаки перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння є необґрунтованими.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 полягали у тому, що зіниці ока майже не реагували на світло, мав мляву мову.

Спільним Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року затверджено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідно до якої створено нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 4 розділу I зазначеної інструкції, передбачено, що ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Разом з тим, будь - які застереження про вичерпність переліку ознак наркотичного сп`яніння дана інструкція не містить, а тому, доводи захисника з цих підстав не можуть бути прийняті до уваги.

Твердження апелянта про те, що поліцейський мав спочатку провести огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки , а лише потім направляти на огляд на медичного закладу , суперечать вищезазначеній Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пунктом 12 розділу 11 якої визначено , що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не спростовував того факту, що йому було запропоновано проїхати до медичного закладу , на що він спочатку погодився, але потім відмовився, оскільки йому треба було везти пасажирів до Києва.

Чинне законодавство не передбачає підстав для звільнення від відповідальності особу , яка відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння в залежності від мотивів з яких здійснена така відмова.

Відеозапис з камери відеореєстратора поліцейського зафіксував , що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному заклад та відмову останнього від його проходження , після чого був складений протокол.

Аналіз досліджених доказів дає апеляційному суду підстави критично оцінити показання свідка ОСОБА_4 , дані під час апеляційного розгляду.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу адвоката Кузнецова Г.І. в інтересах ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а постанову судді Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кузнецова Г.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Білозерського районного суду Херсонської області від 18 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду О.В. Калініна