КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1335/2019 Суддя 1 інстанції Омельченко М.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Дьоміна Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2019 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2019 року провадження у справі щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190812 від 19.11.2018 року).

Згідно протоколу серії ОБ № 190812 19.11.2018 року о 15 годині 50 хвилин водій ОСОБА_2 ,керуючи автомобілем марки «КРАЗ 255В», д/н НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «МАЗ 938», д/н НОМЕР_3 (які перебувають у віданні військової частини НОМЕР_4 ), під час виконання повороту праворуч не переконався в безпеці маневру, не обрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Jaguar», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 ; в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За протоколом своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1, п. 106, п. 13.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі вказав, що 19.11.2018 року водій ОСОБА_2 правил дорожнього рухуне порушував, оскільки здійснював поворот праворуч з дотриманням п. 10.6 ПДР, мав право розраховувати та розрахував на дотримання ПДР іншими учасниками дорожнього руху, в тому числі і на виконання водієм автомобіля «JAGUAR» п. 13.1 ПДР, відповідно до якого водій ОСОБА_1 повинен був дотриматися безпечної дистанції до габаритного автомобіля «КРАЗ 255В», д/н НОМЕР_2 , з напівпричепом марки «МАЗ 938», д/н НОМЕР_3 , який здійснював поворот праворуч.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Дьомін Д.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2019 року у справі № 369/15785/18 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №190812 від 19.11.2018 року).

За доводами апелянта, висновок суду першої інстанції, про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає вимогам закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи в їх сукупності.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції обгрунтовуючи свою позицію, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, посилається на письмові пояснення водіїв - солдатів, які рухалися в колоні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також пояснення офіцерського складу - старших автомобілістів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В даних поясненнях зазначається, що зіткнення відбулося у зв`язку з порушенням ПДР водієм автомобіля «JAGUAR».

На переконання апелянта до даних пояснень потрібно віднестися критично, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190812 в графі свідки не зазначено жодної особи, яка могла дати пояснення стосовно обставин ДТП. Більше того, навіть старший автомобіля «КРАЗ» 255В», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 , який знаходився поруч з водієм ОСОБА_9 не надав будь-яких свідчень, проте до суду було подано письмові пояснення свідків на користь водія автомобіля «КРАЗ» 255В», а відтак, на думку апелянта, об`єктивність наданих свідчень через деякий час після ДТП викликає розумні сумніви.

Крім того захисник зазначає, що всі письмові пояснення надані особами, які служать у військовій частині НОМЕР_4 , а відтак, на думку апелянта, дані особи є зацікавленими сторонами та в їхніх пояснення може міститися інформація, яка не відповідає дійсності та вигороджує ОСОБА_10 .

Захисник звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дав оцінку тій обставині, що пояснення свідків суперечать поясненням ОСОБА_10 наданим у судовому засіданні, оскільки з його пояснень вбачається, що він будучи за кермом автомобіля «КРАЗ 255В» не бачив моменту зіткнення з автомобілем «JAGUAR» та зрозумів, що відбулося ДТП лише коли був зупинений на КПП при в`їзді в м. Київ, натомість солдати, які давали письмові пояснення, та старший автомобіля «КРАЗ» 255В», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_7 , який знаходився поруч з водієм ОСОБА_9 зауважили, що ДТП трапилося внаслідок порушення ПДР водієм автомобіля «JAGUAR».
На переконання захисника, солдати та старший автомобіля «КРАЗ 255В», який їхав в одній кабіні з ОСОБА_9 не могли не бачити момент скоєно ДТП оскільки стверджують, що воно сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «JAGUAR». При цьому не зрозуміло, чому старший автомобіля «КРАЗ» 255В», та інші свідки ДТП не попросили ОСОБА_10 зупинитися у зв`язку з тим, що він став учасником ДТП з метою попередження порушення ним ст. 1224 КУпАП, яка полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, на думку апелянта, не відповідають дійсності, або пояснення ОСОБА_3 стосовно того, що він не бачив моменту скоєння ДТП, або пояснення свідків стосовно того, що вони бачили момент ДТП, яке сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «JAGUAR».

Також захисник зазначає, що судом першої інстанції не дано жодної оцінки твердженням зазначених в письмових поясненнях свідків, що водієм автомобіля «JAGUAR» було допущено порушення ПДР під час ДТП. На даний момент немає жодних належних та допустимих доказів того, що водієм автомобіля «JAGUAR» було порушено ПДР також необхідно зазначити, що стосовно нього не було складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Апелянт стверджує, що суд невірно та поверхнево оцінив пояснення свідків та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності тому фактичні дані, які суд вважав доказами на підтвердження відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3 є помилковими.

Також захисник зазначає, що в судовому рішенні зазначено, що водій ОСОБА_3 правил дорожнього руху не порушував, оскільки здійснював поворот праворуч з дотриманням п. 10.6 ПДР та мав право розраховувати та розраховував на дотримання ПДР іншими учасникам дорожнього руху, проте, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, так як пункт 10.6 ПДР дозволяє відступати від вимог п. 10.4 (поворот з крайнього правого положення) виключно, якщо даний маневр не створить небезпеку іншим учасникам руху.
На думку захисника, вданому випадку, під час виконання повороту, водій автомобіля «КРАЗ 255В» не пересвідчився в безпеці маневру, та не обрав безпечний боковий інтервал, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «JAGUAR». Більше того, в даному пункті ПДР передбачено, що у разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб. Тобто, водій автомобіля «КРАЗ 255В», для забезпечення безпеки дорожнього руху, розуміючи, що він керує автомобілем з великогабаритним напівпричепом, повинен був звернутися до інших осіб для виконання повороту, чого зроблено не було.

Апелянт стверджує, що твердження суду про порушення ПДР водієм «JAGUAR» під час ДТП не базуються на жодному доказу. Суд при вирішені даного питання вийшов поза межі судового розгляду та дійшов висновку про наявність порушення ПДР. При цьому, в судовому рішенні не зазначено чим керувався суд дійшовши такого висновку. Також потрібно зауважити, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно водія « ОСОБА_11 » не складався.

Також захисник вказує на те, що судом не дано жодної правової оцінки порушення водієм «КРАЗ» 255В» п. 10.1 та 13.1 ПДР про які було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. На підставі цього, можна дійти висновку, що судом або взагалі не досліджувалися обставини скоєння ДТП, або досліджувалися дуже поверхнево. В тексті постанови не вказано чи було порушено водієм автомобіля «КРАЗ 255В» дані пункти ПДР чи ні.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Сіліну М.Д., які, підтримавши апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених підстав, пояснення ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , та дослідивши додаткові матеріали, представлені сторонами провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 , винуватим у порушенні ПДР із закриттям провадження у справі за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за таких обставин.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез`ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про відсутність в діях ОСОБА_2 , ознак декількох порушень ПДР, суддя районного суду обгрунтував своє рішення оцінюванням пояснень останнього та водіїв - солдатів, які рухалися в колоні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також пояснення офіцерського складу - старших автомобілістів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

При цьому, фактично відхиливши інші, представлені у справі докази, у тому числі схему ДТП та письмові пояснення другого учасника ДТП, який відповідно до матеріалів справи взагалі не викликався у судове засідання та будь-яких пояснень з приводу зіткнення транспортних засобів надати не зміг, окрім того, суд не звернув уваги на суперечливість між собою показань свідків - солдатів, які рухалися в колоні з ОСОБА_2 , а також пояснення офіцерського складу з показаннями самого ОСОБА_2 ..

Ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність порушення ОСОБА_2 п. п. 10.1, 10.6, 13.1 ПДР, виходячи з наступного.

Як убачається із пояснень ОСОБА_1 , що були надані як при складанні протоколу, так і під час апеляційного розгляду, що він за кермом автомобіля «JAGUAR», рухався з с. Гореничі в бік с. Стоянка, зупинився на перехресті з трасою Житомир-Київ. Під час зупинки керованого ним транспортного засобу в першому ряду, зліва від нього зупинився військовий тягач «КРАЗ», д/н НОМЕР_6 . Після загорання на світлофорі зеленого сигналу світлофору, водій автомобіля «КРАЗ», почав повертати направо з крайнього лівого ряду, і побачивши цей маневр ОСОБА_1 не поспішав розпочинати рух. В подальшому водій автомобіля «КРАЗ» при здійсненні маневру повороту, допустив зіткнення з автомобілем «JAGUAR», пошкодивши ліве крило, ліве дзеркало заднього виду, лівий передній підкрилок, ліву фару і кріплення лівого переднього крила. Незадовго до зіткнення та в момент зіткнення, ОСОБА_1 , побачивши що під час здійснення маневру повороту, причіп авто «КРАЗ» наближається занадто близько до авто «JAGUAR», ОСОБА_1 почав сигналити, Почувши сигнали, водій «КРАЗу» зупинився, після 20-секундної зупинки продовжив рух в сторону м. Києва, і в подальшому водій і пасажир «КРАЗу» на звукові та світлові сигнали, подані ОСОБА_1 під час виконання повороту направо не реагували, а також не відреагували на його заклики зупинитися для оформлення ДТП, що змусило ОСОБА_1 продовжити рух за «КРАЗом», який змога з`явилась зупинити тільки на КПП.
Зазначені пояснення підтверджуються іншими доказами, зібраними у справі, зокрема, схесою місця ДТП, фотознімками, та частково поясненнями самого ОСОБА_2 , який як на місці дорожньо - транспортної пригоди, так і в суді першої інстанції пояснив, що 19.11.2018 року він рухався в колоні транспортних засобів, які перевозили військову техніку та спорядження. Коли вони рухались дорогою, до колони впритул під`їжджав автомобіль марки «JAGUAR», білого кольору, водій якого намагався обігнати колону військової техніки. При виїзді на Житомирську трасу він ( ОСОБА_2 ) зупинився, щоб пропустити транспортні засоби, які рухались головною дорогою і зайняв відповідне положення, яке б дозволяло вантажному автомобілю з причепом здійснити поворот праворуч. Проте, коли здійснив поворот та продовжив рух, був зупинений на контрольно-пропускному пункті при в`їзді в м. Київ. Зупинивши автомобіль, він побачив цей же автомобіль «JAGUAR», з пошкодженнями лівої сторони. Водій «JAGUAR», стверджував, що зіткнення відбулось, коли він ( ОСОБА_2 ) здійснював поворот праворуч.
При цьому в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , підтримавши повністю свої показання, надані в суді першої інстанції, уточнив їх, та зазначив, що дійсно при виїзді з перехрестя на трасу Житомир - Київ наявний світлофор, підїхавши до якого та зайнявши крайню ліву смугу, він зупинився. По ввімкненні світлофора, в зв?язку з обмеженою видимістю в дзеркало заднього виду правої сторони дороги, він спитав старшого автомобіля ОСОБА_7 чи вільна права смуга, щоб можна було здійснити поворот направо, на що отримав стверджувалу відповідь. Розпочавши рух, він ( ОСОБА_2 ) хотів виїхати в крайню ліву смугу руху траси, але в цей час в цій смузі рухався автомобіль та наближався до ОСОБА_2 , тому, щоб його пропустити, він призупинився секунд на 20 та продовжив рух. Будь - якого зіткнення з будь - яким авто ні він, ні його старший автомобіля не бачили, нічого не чули, і були вже зупинені на КПП, коли їх зупинили.
Крім того, ОСОБА_2 повідомив, що він дійсно рухався в колоні військових автомобілів, та був в колоні третім (останнім) автомобілем. В той час, коли він здійснював поворот на трасу Київ Житомир, то попав на забороняючий сигнал світлофора, а, перші два авто продовжили рух, і на момент його виїзду на трасу, перші два авто вже були на відстані орінтовно 500 метрів від нього, та підїжджали до КПП.
Суд першої інстанції пояснення ОСОБА_2 поклав в основу свого рішення, оскільки, вони на думку суду, підтверджені долученим до справи письмовими показаннями свідків: водіїв - солдатів, які рухалися в колоні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також пояснення офіцерського складу - старших автомобілістів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

При цьому слід відмітити, що показання вказаних осіб є ідентичними за змістом. Більш того, суд першої інстанції не звернув уваги на явні розбіжності між показаннями ОСОБА_2 та поясненнями вказаних осіб. Зокрема, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції повідомив, що до зупинки його автомобіля на КПП ні він, ні старший автомобіля ОСОБА_7 не знали про те, що відбулось зіткненя, тому здивувались, коли їх зупинили. Разом з тим, з письмових пояснень ОСОБА_7 , долучених до матеріалів справи вбачається, що під час здійснення маневру повороту на трасу, в автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , в якому він був старшим, заїхав під причіп автомобіль «JAGUAR». В цих поясненнях ОСОБА_7 не зазначив, чому про не повідомив водія ОСОБА_2 , та чому не було відразу зупинено автомобіль.

Крім того, з пояснень інших водіїв військових авто та старших автомобілістів вбачається, що всі вони бачили, як причіп автомобіля під керуванням ОСОБА_2 «влетів» автомобіль «JAGUAR», проте, як пояснив сам же ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, перші два автомобілі на момент його виїзду на трасу Житомир - Київ, були від нього на відстані орієнтовно 500 метрів, що ставить під сумнів правдивість свідчень водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також пояснень старших їх авто.

Крім того, в суді апеляційної інстанції захисником Теплюка С.М. надано для долучення до матеріалів справи висновок експертного дослідження № 19/12/-1/5-ЕД/19 від 03 травня 2019 року, згідно якого експерт дійшов висновку про те, що показання водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідчать про те, що до моменту зіткнення траспортні засоби рухались паралельно: автомобіль «JAGUAR» під керуванням ОСОБА_1 рухався в першій смузі руху, а автомобіль «КРАЗ» під керуванням водія ОСОБА_2 рухався у другій смузі руху. При цьому експерт дійшов висновку про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося після відновлення руху автомобіля «КРАЗ» та виконання маневру повороту праворуч.
Такий висновок підтвердив пояснення водія ОСОБА_1 з приводу того, що на момент ДТП його автомобіль перебував в нерухомому стані, а відповідно, водій автомобіля «КРАЗ» ОСОБА_2 , повинен був дотримуватись вимог п. 10.1, 10.6 та п. 13.1 ПДР України, відповідно до яких, зокрема, п. 10.1 ПДР України вказує на те, що перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.6 ПДР України, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот в відповідного крайнього положення, дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 (поворот з крайнього правого положення) цих Правил, якщо це не суперечить вимогам заборонних чи наказових дорожніх знаків, дорожньої розмітки та не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; у разі потреби, для забезпечення дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб; та п. 13.1, згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відтак, саме з огляду на представлені у справі докази, у тому числі і на відомості щодо механічних пошкоджень на транспортних засобах, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , в діях якого наявні порушення п.п. 10.1, 10.6 та п. 13.1 ПДР, адже, під час виконання повороту, водій автомобіля «КРАЗ 255В» не пересвідчився в безпеці маневру, та не обрав безпечний боковий інтервал, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «JAGUAR». Більше того, в даному пункті ПДР передбачено, що у разі потреби, для забезпечення безпеки дорожнього руху, слід звернутися за допомогою до інших осіб. Тобто, водій автомобіля «КРАЗ 255В», для забезпечення безпеки дорожнього руху, розуміючи, що він керує автомобілем з великогабаритним напівпричепом, повинен був звернутися до інших осіб для виконання повороту, чого зроблено не було.

Що ж стосується висновку судді районного суду про те, що водій автомобіля «JAGUAR» повинен був дотримуватися відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України безпечної дистанції, то і такі висновки суду є помилковими, та не відповідають фактичним матеріалам справи та вимогам закону, адже, згідно визначення термінів, що наведені у п. 1.10 ПДР, безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь - якого маневру.
На звороті схемі місця ДТП зафіксовані механічні пошкодження транспортних засобів, які вони отримали при зіткненні: в автомобілі «JAGUAR» - переднє ліве крило, ліве дзеркало заднього виду, кришка капота, передній бампер та передня ліва блок фара; в напівпричепі марки «МАЗ 938», д/н НОМЕР_3 , - лакофарбове покриття правого борту; сідельний тягач марки «КРАЗ 255В», д/н НОМЕР_2 , механічних пошкоджень не мав.
Характер отриманих обома транспортними засобами механічних пошкоджень свідчить про те, що зіткнення було боковим, тому причиною такого зіткнення не може бути не дотримання одним з водіїв безпечної дистанції.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність матеріалами справи та наданими сторонами додатковими доказами, винуватості ОСОБА_2 у порушенні п.п. 10.1, 10.6 та п. 13.1 ПДР України при ДТП, що мала місце 19 листопада 2018 року та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, оскільки на час апеляційного розгляду вже сплинули строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Дьоміна Д.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 лютого 2019 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 , закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. ст. 38, 247 п. 7 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із спливом строків накладення адмінстягнення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.