Провадження № 33/824/3424/2018 Доповідач в II інстанції: Полосенко В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенка В.С.,

за участі:

особи, провадження щодо якої закрито - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, ОСОБА_1 20.05.2019 о 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно батька, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останнього, а саме ображав та лаявся. Відповідно за дане адміністративне правопорушення, передбачено відповідальність, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та призначити йому покарання у виді 30 днів примусових робіт.

Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки медичній довідці виданої травмпунктом КМЛ №4.

Звертає увагу, що в основу постанови суду першої інстанції покладені показання ОСОБА_1 Судове засідання було проведено з порушенням процесу, а саме те, що суддя не виходив до нарадчої кімнати.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення було складно з порушенням, а саме належним чином не викладено суть правопорушення.

Зазначає, що конфлікт із ОСОБА_1 почався ще в 2013 році, на підтвердження чого є ряд документів.

В доповненнях до апеляційної скарги просить суд апеляційної інстанції змінити міру стягнення до ОСОБА_1 , а саме накласти на останнього адміністративний штраф в розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 в підтримку доводів та вимог апеляційної скарги, думку особи, провадження щодо якої закрито, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

На думку суду, вказанівимогизакону, судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Приписамич. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2019 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №061454 стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому в протоколі не виписана суть правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, не вказано якими діями ОСОБА_1 заподіяно шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілому, а також не зрозуміло хто був винуватцем сімейної сварки. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП про вчинення ОСОБА_1 умисних діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Доводи потерпілого щодо не належної оцінки судом першої інстанції довідки виданої травмпунктом КМЛ №4 спростовуються матеріалами провадження. Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується застосування саме психологічного насильства в сім`ї відносно батька.

Таким чином, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлено, а наявність побутового конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи під час розгляду справи і надавши їм правову оцінку, вірно прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, а постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко