Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Шерегі В.М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шерегі В.М. в інтересах ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Ужгород, мешканка АДРЕСА_1, гр. України, тимчасово не працююча,

визнана винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення й на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 53952,12 грн., із конфіскацією на користь держави транспортного засобу марки «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, 2004 року випуску, об'єм двигуна 1584 см. куб, тип двигуна - бензиновий, колір - сірий металік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 31.03.2017 о 13 год. 28 хв. у зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку «в'їзд в Україну» пасажирського напрямку, по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, під керуванням громадянки України ОСОБА_2, яка слідувала з Угорської Республіки в Україну в приватних справах. Як підставу для переміщення автомобіля через митний кордон України, гр. ОСОБА_2 Закарпатській митниці ДФС подала наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (великий технічний паспорт): НОМЕР_5 від 29.11.2016, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (малий технічний паспорт): НОМЕР_6 від 16.12.2016 та доручення на право користування транспортним засобом від 27.03.2017, видане власником автомобіля ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянці ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт: НОМЕР_3, і яке завірене підписом та печаткою нотаріуса «MGR.NADEZDA ALSOVA». Зазначений транспортний засіб було виведено зі смуги руху «Зелений коридор» в смугу руху «Червоний коридор». Під час митного контролю при перевірці поданих гр. ОСОБА_2 документів, як підстави для переміщення через митний кордон України легкового автомобіля, виникли сумніви, щодо достовірності доручення на право користування транспортним засобом. На запит органу доходів і зборів надійшла відповідь від нотаріуса - Надежда Алшова (NADEZDA ALSOVA) від 31.03.17, згідно якої документ (доручення) є підробленим з огляду на наступні причини: довіреність не підписувалась та не засвідчувалась в їх нотаріальній конторі; гумові штампи фальсифіковані. В своєму поясненні від 31.03.2017 громадянка ОСОБА_2 повідомила, що в Угорщині у громадянина ОСОБА_4 за дорученням придбала автомобіль марки Mitsubishi Lancer», р/н Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_4, за ціною 2000 дол. США. Під час оформлення доручення на право користування транспортним засобом від 27.03.2017 у нотаріуса присутня не була. Підписувала доручення при отриманні автомобіля у громадянина ОСОБА_4 в Угорщині біля кордону з Україною. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі адвокат Шерегі В. М. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, оскільки їй не було відомо, що доручення може бути підробленим. Разом із тим, зазначає, що матеріали справи містять відповідь нотаріуса лише в перекладі на українську мову, такий документ не завірений і в ньому не міститься даних про попередження перекладача про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад, однак, оригіналу такого документу (відповіді нотаріуса), у справі немає, що свідчить про те, що вказана відповідь нотаріуса не є допустимим доказом. Разом із тим, стверджує, що автомобіль у розшуку не перебуває, що встановлено й митним органом, а в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо отримання пояснень від власника автомобіля ОСОБА_4 щодо обставин видачі доручення. Крім того, посилається на те, що конфіскація автомобіля, який є власністю ОСОБА_4, за відсутності його вини в порушенні митних правил, суперечить принципу легітимної мети при забезпеченні суспільних інтересів та принципу забезпечення справедливої рівноваги, оскільки ОСОБА_4 жодним чином не міг передбачити можливість негативних для себе наслідків у виді конфіскації транспортного засобу. Також вказує на те, що вартість автомобіля не встановлена відповідною експертизою, а взята з мережі Інтернет (без дати) із зазначенням цін у російських рублях, що не може підтвердити вартість транспортного засобу та визначений на підставі цього штраф. Разом із тим, стверджує, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що строк накладення адміністративного стягнення не сплив, взявши при цьому до уваги лише постанову про закриття кримінального провадження від 30.10.2018 і залишивши поза увагою дві попередні постанови про закриття кримінального провадження від 24.10.2017 та 12.04.2018, які не скасовані. Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, повернувши ОСОБА_2 автомобіль та документи на нього.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Шерегі В. М., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_2 порушила митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.

Так, протоколом про порушення митних правил № 0627/30500/17 від 01.04.2017 підтверджено, що 31.03.2017 о 13 год. 28 хв. у зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку «в'їзд в Україну» пасажирського напрямку, по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, під керуванням громадянки України ОСОБА_2, яка слідувала з Угорської Республіки в Україну в приватних справах. Як підставу для переміщення автомобіля через митний кордон України, гр. ОСОБА_2 подала Закарпатській митниці ДФС наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (великий технічний паспорт): НОМЕР_5 від 29.11.2016, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (малий технічний паспорт): НОМЕР_6 від 16.12.2016 та доручення на право користування транспортним засобом від 27.03.2017, видане власником автомобіля ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянці ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт: НОМЕР_3, і яке завірене підписом та печаткою нотаріуса «MGR.NADEZDA ALSOVA». Зазначений транспортний засіб було виведено зі смуги руху «Зелений коридор» в смугу руху «Червоний коридор». Під час митного контролю при перевірці поданих гр. ОСОБА_2 документів, як підстави для переміщення через митний кодон України легкового автомобіля, виникли сумніви, щодо достовірності доручення на право користування транспортним засобом. На запит органу доходів і зборів надійшла відповідь від нотаріуса - Надежда Алшова (NADEZDA ALSOVA) від 31.03.17, згідно якої документ (доручення) є підробленим з огляду на наступні причини: довіреність не підписувалась та не засвідчувалась в їх нотаріальній конторі; гумові штампи фальсифіковані. В своєму поясненні від 31.03.2017 громадянка ОСОБА_2 повідомила, що в Угорщині у громадянина ОСОБА_4 придбала за дорученням автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», р/н Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_4, за ціною 2000 дол. США. Під час оформлення доручення на право користування вказаним транспортним засобом від 27.03.2017 у нотаріуса присутня не була. Підписувала доручення при отриманні автомобіля у громадянина ОСОБА_4 в Угорщині біля кордону з Україною. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України (а. с. 1-4).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_2 від 31.03.2017 вбачається, що транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», р/н Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_4, придбала в Угорщині, біля кордону з Україною, від гр. ОСОБА_4, за 2000 доларів США, при оформленні нотаріусом доручення на користування автомобілем присутня не була, а підписала таке при передачі їй ОСОБА_4 автомобіля (а. с. 6-7).

З довіреності та її перекладу, виданої ОСОБА_4 ОСОБА_2 на користування транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», р/н Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_4, вбачається, що така завірена в Празі нотаріусом Надєжда Алшова (а. с. 9-11).

З копії відповіді нотаріуса - Надежда Алшова (NADEZDA ALSOVA) від 31.03.17, вбачається, що вказаний документ (доручення) є підробленим, оскільки довіреність не підписувалась та не засвідчувалась в їх нотаріальній конторі, а гумові штампи фальсифіковані (а. с. 14).

З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вбачається, що власником автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, є ОСОБА_4 (ОСОБА_4) - а. с. 16-17.

З наявної в матеріалах справи довідки про вартість автомобіля вбачається, що вартість аналогічного транспортного засобу становить 1980 Євро (2000 доларів США), тобто 53952,12 грн. на день переміщення автомобіля через митний кордон (а. с. 19-20).

З наявної в матеріалах справи доповідної записки державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного посту «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС Пушавера М. М. убачається, що 31.03.2017 о 13 год. 28 хв. у зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС, на ділянку «в'їзд в Україну» пасажирського напрямку, по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, під керуванням громадянки України ОСОБА_2, яка слідувала з Угорської Республіки в Україну в приватних справах. Як підставу для переміщення автомобіля через митний кордон України, гр. ОСОБА_2 подала Закарпатській митниці ДФС наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (великий технічний паспорт): НОМЕР_5 від 29.11.2016, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (малий технічний паспорт): НОМЕР_6 від 16.12.2016 та доручення на право користування транспортним засобом від 27.03.2017, видане власником автомобіля ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянці ОСОБА_2 (ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт: НОМЕР_3, і яке завірене підписом та печаткою нотаріуса «MGR.NADEZDA ALSOVA». Зазначений транспортний засіб було виведено зі смуги руху «Зелений коридор» в смугу руху «Червоний коридор». Під час митного контролю при перевірці поданих гр. ОСОБА_2 документів, як підстави для переміщення через митний кодон України легкового автомобіля, виникли сумніви, щодо достовірності доручення на право користування транспортним засобом. На запит органу доходів і зборів надійшла відповідь від нотаріуса - Надежда Алшова (NADEZDA ALSOVA) від 31.03.17, згідно якої документ (доручення) є підробленим з огляду на наступні причини: довіреність не підписувалась та не засвідчувалась в їх нотаріальній конторі; гумові штампи фальсифіковані. В своєму поясненні від 31.03.2017 громадянка ОСОБА_2 повідомила, що в Угорщині у громадянина ОСОБА_4 придбала за дорученням автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», р/н Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_4, за ціною 2000 дол. США. Під час оформлення доручення на право користування транспортним засобом від 27.03.2017 у нотаріуса присутня не була. Підписувала доручення при отриманні автомобіля у громадянина ОСОБА_4 в Угорщині біля кордону з Україною. Таким чином, гр. України ОСОБА_2 перемістила через митний кордон України легковий автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів України, як підстави для його переміщення підробленого документа - доручення на право користування автомобілем від 27.03.2017. За даним фактом 01.04.2017 ним складено протокол про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України. Протокол складено у відсутності ОСОБА_2, оскільки остання відмовилась прибути на митний пост «Лужанка». У порядку взаємодії до Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ним направлено повідомлення № 73 від 01.04.2017 про протиправне діяння, що можливо містить ознаки складу злочину, передбаченого ст. 358 КК України, і на виклик прибув слідчий, який отримав копії матеріалів справи (а. с. 21-22).

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення - дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1, номер кузова: НОМЕР_2, із приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення, підроблених документів, а саме доручення на право користування транспортним засобом від 27.03.2017.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Пушавер М. М., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_2, що в нього були підстави для обмови останньої та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи - на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувалось ОСОБА_2 та її представником - адвокатом Шерегі В. М., під час апеляційного розгляду справи, у зв'язку із чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення, оскільки їй не було відомо, що доручення може бути підробленим, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_2 митних правил, а саме, переміщення через митний кордон України автомобіля, із приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення, підроблених документів. При цьому, апеляційний суд враховує те, що формою вини передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення є як умисел, так і необережність; що особа, якій видається довіреність, зобов'язана бути присутньою під час її нотаріального засвідчення; що стороною захисту визнаються і не оспорюються факти переміщення ОСОБА_2 транспортного засобу через митний кордон України, наявності в неї підробленої довіреності на право користування цим транспортним засобом та її пред'явлення митному органу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній оригінал відповіді нотаріуса, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що наявна в матеріалах справи копія відповіді нотаріуса є достовірною, перекладеною на українську мову, і приймається апеляційним судом до уваги як допустимий доказ у справі.

Як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 митних правил, апеляційний суд, з урахуванням наявних у матеріалах справи та вищенаведених доказів, відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль у розшуку не перебуває, а в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо отримання пояснень від власника автомобіля ОСОБА_4 щодо обставин видачі вказаного доручення; що конфіскація автомобіля, який є власністю ОСОБА_4, за відсутності його вини в порушенні митних правил, суперечить принципу легітимної мети при забезпеченні суспільних інтересів та принципу забезпечення справедливої рівноваги, оскільки ОСОБА_4 жодним чином не міг передбачити можливість негативних для себе наслідків у виді конфіскації транспортного засобу.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що вартість автомобіля не встановлена відповідною експертизою, а взята з мережі Інтернет (без дати) із зазначенням цін у російських рублях, що не може підтвердити вартість транспортного засобу та визначений на підставі цього штраф, - апеляційний суд враховує те, що сторона захисту не була позбавлена можливості заявити клопотання про проведення експертизи транспортного засобу, однак таким правом не скористалася.

Вищенаведене свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України адміністративного правопорушення є законним, таким, що ґрунтується на матеріалах та фактичних обставинах справи, а тому, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного правопорушення відхиляються як необґрунтовані.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що строк накладення адміністративного стягнення не сплив, взявши при цьому до уваги лише постанову про закриття кримінального провадження від 30.10.2018 і залишивши поза увагою дві попередні постанови про закриття кримінального провадження від 24.10.2017 та 12.04.2018, які не скасовані, - заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом ( частина 1 ст. 467 МК України редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці із дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки із дня вчинення правопорушення.

Як убачається, з матеріалів справи, постановою слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Банга М. М. від 24.10.2017 кримінальне провадження № 0000245, відомості про кримінальне правопорушення в якому 02.04.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України кримінального правопорушення.

Дані про те, що вказана постанова слідчого скасовувалась, у матеріалах справи відсутні, і на такі не посилався представник Закарпатської митниці ДФС - Селеш О. Я., який приймав участь у розгляді справи.

Тому, апеляційний суд вважає, що відлік строку накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення необхідно рахувати з 24.10.2017, тобто з моменту винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України, яка не є скасованою, що свідчить про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови сплив передбачений ч. 3 ст. 467 МК України строк накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, у зв'язку із чим, висновок суду першої інстанції про те, що строк накладення адміністративного стягнення не сплив, із посиланням на постанову слідчого від 30.10.2018 про закриття кримінального провадження № 0000857 за ч. 4 ст. 358 КК України, є таким, що не ґрунтується на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за спливом строків накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення.

При прийнятті судового рішення враховується, що у матеріалах справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких за ч. 1 ст. 483 МК України, складено щодо ОСОБА_2, відсутні будь-які відомості, що строк накладення адміністративного стягнення зупинявся на час розгляду справи судом, що представником митного органу заявлялись клопотання про зупинення строку накладення адміністративного стягнення.

Крім того, апеляційним судом враховується, що зміни до статті 467 МК України щодо зупинення строку накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил внесені Законом України від № 2612-VIII від 08.11.2018, тобто після часу скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення - 31.03.2017, і тому, з урахуванням положень ст. 8 КУпАП такі не мають зворотної дії у часі.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шерегі В. М. в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 467 цього Кодексу та ст. 38 КУпАП за спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан