ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/522/19 Номер провадження 33/814/772/19Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
Категорія:ч.2 ст.172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Якименко О.Г., прокурора - Айдаєва Р.З., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.06.2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки сел. Велика Багачка Полтавської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої начальником фінансово - господарського відділу фінансового управління Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області, -

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25.06.2019 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та в порядку ст.22 КУпАП звільнено її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі №525/522/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , будучи начальником фінансового - господарського відділу фінансового управління Великобагачанської райдержадміністрації відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, після встановленого Законом десятиденного строку, не пізніше 04.04.2018 року, а саме 15.05.2018 року несвоєчасно подала на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про суттєві зміни в майновому стані щодо отримання у власність 26.03.2018 року земельної ділянки кадастровий № :00:004:0080 площею 3,6 га загальною вартістю 142530,23 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Приймаючи рішення щодо застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП суддя місцевого суду врахував дані особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, земельну ділянку в межах доводів, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення отримала в порядку спадкування і довірила її належну реєстрацію відповідальним особам ПП «Великобагачанський комбікормовий завод», які з невідомих причин на її прохання не сповістили її ні про дату подання документів на реєстрацію ні про дату реєстрації права власності спадкової земельної ділянки в установленому порядку, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 є державним службовцем, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та яка є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, в т.ч. відповідні обмеження і зобов`язання, встановлені цим Законом, та визнав, що нею було вчинено адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, але на сукупності та взаємозв`язку вказаних вище обставин та висновків, даних про особу ОСОБА_1 суд вважає за можливе застосувати правила ст.22 КУпАП та оголосити їй усне зауваження, оскільки внаслідок всіх вищезазначених конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді місцевого суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тією позицією, яка майже аналогічна викладеній в суді першої інстанції, пояснюючи , що не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення. Земельна ділянка перейшла їй в спадок від її покійного чоловіка, вищевказана земельна ділянка весь час перебуває в оренді ПП «Великобагачанський комбікормовий завод». Представник цього підприємства висловив пропозицію оформити право власності на земельну ділянку. При цьому, вона не мала сумніву, що документи на земельну ділянку передадуть вчасно, її помилка в тому, що вона довірилася працівникам даного підприємства.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Якименко О.Г. , апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляції.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини у справі , постановив законне , обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме, порушення вимог фінансового контролю, тобто у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 . вказаних висновків судді суду першої інстанції не спростовують.

Так, частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Для кваліфікації діяння особи за ч.2 ст.172-6 КпАП України необхідним є встановлення саме факту несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що ОСОБА_1 , за результатами конкурсу, призначена на посаду начальника фінансово - господарського відділу фінансового управління Великобагачанської райдержадміністрації та є державним службовцем, на яку поширюється дія даного Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, у тому числі обмеження та зобов`язання, що передбачені Законом.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі рішення суду від 15.11.2017 Великобагачанським районним судом, являється власником земельної ділянки кадастровий № :00:004:0080 площею 3,6 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільського господарського виробництва.

Відповідно до договору оренди земля від 26.03.2018 року між орендодавцем ОСОБА_1 з одного боку та орендарем ПП «Великобагачанський комбікормовий завод» з іншого боку об`єкт оренди земельна ділянка загальною площею 3,6001 га, кадастровий №:00:004:0080, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 142530 грн. 23 коп., що становить 80,89 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року. Оскільки ОСОБА_1 оформила право власності на вищезазначену земельну ділянку 26.03.2018 року, то вона відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у зв`язку із суттєвою зміною у майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання доходу, була зобов`язана повідомити про це Національне агентство, а саме не пізніше 04.04.2018 року.

Згідно інформації, яка розміщена на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Довженко Т.О. 15.05.2018 року подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про суттєві зміни у майновому стані щодо отримання у власність спадщини вартістю 142530 грн. , тобто з пропущенням десятиденного строку, визначеного законодавством.

Поважних причин пропуску строку несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не подала.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 162 (а.с. 1-11); поясненнями особи, що притягується до адмінвідповідальності; рапортом (а.с. 12) 4 інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно і.т.д. ( а.с. 13-14); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 16-17) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Вище перелічені докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достовірними, на переконання апеляційного суду повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП. Підстави для застосування положень, передбачених п.1 ст.247 КУпАП відсутні.

Доводи апелянта про відсутність в її діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вона не мала умислу на його вчинення , а невчасне повідомлення нею про істотні зміни майнового стану сталося через те, що вона довірила державну реєстрацію земельної ділянки третій особі , яка саме і не повідомила про точну дату цієї реєстрації, не спростовують наявності складу даного правопорушення в діях ОСОБА_1 з таких підстав.

Так, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, може бути вчинене тільки умисно, оскільки вказане положення закріплено в абзаці четвертому ч.1 ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», яким визначено, що корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону.

Законом визначено склад будь-якого адміністративного правопорушення , який полягає у сукупності об`єктивних та суб`єктивних ознак , що характеризують протиправну , винну дію або бездіяльність як склад адміністративного правопорушення.

Ознаками об`єктивної сторони є - діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками тощо. Ознаками суб`єктивної сторони є - вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення , передбаченого ст.172-6 ч. 2 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

При цьому, особа повинна усвідомлювати обов`язок і те, що вона його не виконує. Невиконання обов`язку і порушення вимог закону є об`єктивним наслідком і результатом діяння.

Тобто , навіть за наявності непрямого умислу на вчинення вказаного правопорушення, як про це зазначає апелянт, вона повинна була свідомо припускати настання суспільно небезпечних наслідків.

При цьому, слід наголосити, що вказане правопорушення є порушенням із формальним складом.

Фактично сама ОСОБА_1 як в суді першої , так і в суді апеляційної інстанції , не заперечувала того, що вона знала вимоги антикорупційного законодавства про звітування щодо істотних змін майнового стану у визначені законом строки.

Усвідомлювала вона і про настання відповідальності у випадку невиконання вказаних вимог закону.

На підтвердження вказаних обставин свідчить і те, що вона є державним службовцем зі значним стажем, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, апеляційний суд вважає неможливим покладання відповідальності за порушення строків на третю особу, якій ОСОБА_1 доручила реєстрацію нерухомого майна на її ім`я.

Тому доводи апелянта в цій частині жодним чином не виключають суб`єктивної складової адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП і не спростовують висновків місцевого суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адмінправопорушення.

Не ґрунтуються на нормах законодавства і доводи апеляції про невідповідність протоколу про адмінправопорушення через те, що він складений неповноважним органом.

Вказана позиція спростовується положеннями ч. 1 ст. 255 КУпАП, згідно з якими у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення за ст. 172-6 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» Національну поліцію віднесено до спеціального уповноважених суб`єктів у сфері корупції.

Таким чином, протокол, складений оперуповноваженим Управління захисту економіки в Полтавській області , відповідає нормам закону.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, а тому є необґрунтованими.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 25 червня 2019 року щодо неї - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Рябішин