м. Лиман Справа № 236/854/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працевлаштований, РНОКПП НОМЕР_1, місце мешкання за адресою: вул. Слобожанська, 6, м. Лиман, Донецької області,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

15 лютого 2019 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 в м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області, по вул. Північній в районі вул. Західній, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21063, з державним номером 06836 ЕК, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова, хитка хода). Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою Алкотестера Drager, а також від медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків.

Тобто, ОСОБА_2 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021879 від 15 лютого 2019 року, в судове засідання не прибув. Заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду від порушника не надходило.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю правопорушника.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021879 від 15 лютого 2019 року, письмовими поясненнями: свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, викладеними на окремих аркушах, правопорушника ОСОБА_2, викладеними у протоколі та на окремому аркуші.

Приймаю, як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він складений уповноваженою особою поліцейським СРПП Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області, та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вимог ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно довідки інспектора СРПП № 3 Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, повторності за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП протягом року не має, посвідчення водія не має.

Суддя звертає увагу, що у Рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, вважаю, що відмова від зазначеного медичного огляду є грубим порушенням Правил дорожнього руху України та вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Разом з тим ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів і інших осіб, що управляли транспортними засобами, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія.

Відповідно до довідки, наданої інспектора СРПП № 3 Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області, ОСОБА_2 посвідчення водія не має.

З огляду на наведене, стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до ОСОБА_2 не підлягає застосуванню.

Крім того, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на підстав ст. 4 Закону України "Про судовий зібр" від 08.07.2011 року стягується судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 23, 33, 130 ч. 1, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) гривень (Отримувач: УК/Дон.обл./21081300, Код отримувача (ЕДРПОУ): 38033943, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банка (МФО): 899998, Рахунок: 5001), без позбавлення права керування транспортними засобами.

У разі не сплати штрафу в добровільному порядку, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі в сумі 20400,00 (двадцять тисяч чотириста грн.00 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави (Розрахунковий рахунок - 5564; Отримувач: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101; Код отримувача (ЕДРПОУ): 37894853; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банка (МФО): 899998) судовий збір в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя -