Справа № 303/4818/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
06.03.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1,
постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2018 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Буштино, вул. Горб, 94, Тячівського району Закарпатської області, громадянин України,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..
Згідно постанови, 29 липня 2018 року о 11-ій годині 15 хвилин у с. Лалово Мукачівського району, ОСОБА_1 на автомобілі марки «Mercedes-Benz», д. н. з. АО 4061 АО, здійснював перевезення пасажирів у кількості 8 чоловік за маршрутом Чехія Україна, без одержання ліцензії, яка передбачена п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».
В апеляційній скарзі, яка надійшла до місцевого суду 01.02.2019, адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме, порушення ним порядку проведення господарської діяльності. Стверджує, що суд першої інстанції не зясував чому протокол не підписаний ОСОБА_1; чому від ОСОБА_1 не відібрано пояснення; чому ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень. Також зазначає, що при складанні протоколу не відібрано пояснень у пасажирів, які їхали в автомобілі, не встановлено звідки й куди ці пасажири їхали; не встановлено: чи такі перевезення мають регулярний характер, чи вони надавались як послуги, чи проводилася оплата за перевезення, чи зареєстрований ОСОБА_1 як підприємець перевізник, чи має намір здійснювати господарську діяльність. Разом із тим, стверджує, що ОСОБА_1 не перевозив 8 пасажирів із Чехії в Україну, а їхав у автомобілі в якості пасажира, однак, із дозволу водія власника автомобіля сів за кермо перевірити чи зможе ним керувати. Крім того, посилається на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 М, який не був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду, а копію постанови вона адвокат ОСОБА_2, отримала лише 22.01.2019. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, яка підтримала доводи клопотання та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга до задоволення з таких підстав.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; що у розгляді справи приймає участь захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, яка просила справу розглянути за відсутності довірителя.
При вирішенні питання про відновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення враховується наступне.
Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи, а з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце її розгляду. У матеріалах справи відсутні дані про час та місце отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного судового рішення. Одночасно, зі справи вбачається, що адвокат ОСОБА_2, уклавши угоду про надання правової допомоги, зі справою ознайомилась лише 27 січня 2019 року.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 та його захиснику адвокату ОСОБА_2 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, причини пропуску адвокатом ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у звязку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, строк поновлюється.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як головним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті ОСОБА_3 при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, у звязку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови заслуговують на увагу.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 29 липня 2018 року об 11-ій годині 15 хвилин у с. Лалово Мукачівського району, на автомобілі марки «Mercedes-Benz», д. н. з. АО 4061 АО, здійснював перевезення пасажирів у кількості 8 чоловік за маршрутом Чехія Україна, без одержання ліцензії, яка передбачена п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративне правопорушення.
Обґрунтовуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд послався на протокол про адміністративне правопорушення з фототаблицею та направлення на перевірку № 000203 від 25.07.2018, не давши їм аналіз - не зазначивши які дані містяться у цих доказах та які факти або обставини ці докази підтверджують, що свідчить про невмотивованість судового рішення.
При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що суддею була дана належна оцінка складеному щодо ОСОБА_1 протоколу та іншим матеріалам справи, у тому числі й тим, на які суд посилається у підтвердження вини ОСОБА_1, що свідчить про однобічність та неповноту при розгляді справи, і у свою чергу про передчасність висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення.
Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що у підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП проступку до справи не долучені будь-які докази, у тому числі у справі відсутні пояснення ОСОБА_1 з обставин скоєних ним дій.
Крім того, з протоколу вбачається, що при його складанні були присутні як поняті гр. гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак у справі відсутні пояснення цих осіб з обставин події, яка мала місце 29 липня 2018 року о 11-ій годині 15 хвилин у с. Лалово Мукачівського району, а саме обставин перевезення гр. ОСОБА_1 в автомобілі марки «Mercedes-Benz», д. н. з. АО 4061 АО, пасажирів у кількості 8 чоловік за маршрутом Чехія Україна.
У справі відсутні і дані про причини з яких вказані особи не були викликані до місцевого суду для допиту як свідки для з'ясування обставин вказаної вище події.
Із приєднаних фототаблиць не вбачається які відомості чи факти такі підтверджують, у тому числі на них не міститься даних про те, що у транспортному засобі під керуванням водія ОСОБА_1 знаходилось 8 осіб.
Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що відповідно до закону підлягає ліцензуванню, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Наведене вище свідчить про те, що господарська діяльність здійснюється субєктами господарювання з метою отримання прибутку.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, такий складений щодо ОСОБА_1 за надання послуги з перевезення пасажирів без реєстрації передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», тобто за провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що відповідно до закону підлягає ліцензуванню.
При цьому, до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.
Разом із тим, при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, працівниками Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області не відібрані пояснення від будь-кого з 8 осіб, які зазначені в протоколі як особи, що знаходились в автомобілі марки «Mercedes-Benz», д. н. з. АО 4061 АО, який слідував за маршрутом Чехія Україна, що у свою чергу позбавило працівників Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області зясувати чи дійсно ОСОБА_1 перевозив пасажирів із метою отримання доходу, і яку саме винагороду за надані ним послуги отримав чи повинен був отримати.
Із протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень, підпису протоколу, що другий примірник протоколу отримав, однак від підписання у графі про його отримання відмовився. У матеріалах справи відсутні будь-які докази у підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від отримання другого примірнику протоколу, в тому числі пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, що залишилось поза увагою суду першої інстанції під час розгляду справи, і що у свою чергу свідчить про те, що судовий розгляд проведений без зясування всіх обставин справи, що суддею допущена неповнота та поверховість при з'ясуванні фактичних обставин справи , у звязку із чим, судове рішення є передчасним, а тому, підлягає скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, зокрема, у галузі господарської діяльності, повязаної з перевезенням пасажирів та вантажів, складання протоколів про такі адміністративні правопорушення, зясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладається на посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки), і, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та усунення вищенаведених недоліків при складанні протоколу не вичерпані, а також позиції, які містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22 грудня 2006 року та № 14 від 23.12.2005 року, якими визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 М. підлягають поверненню до Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області для належного оформлення.
Під час належного оформлення посадовим особам Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, а судом першої інстанції прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.
Крім того, під час належного оформлення матеріалів справи, усуненні неповноти протоколу та поверховості при проведенні перевірки, з'ясуванні фактичних обставин справи, необхідно з'ясувати чи були в головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті ОСОБА_3, який склав протокол, підстави для його фальсифікації чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Тому доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення, у порушенні ним порядку проведення господарської діяльності ; про невстановлення звідки й куди пасажири, які знаходились у транспортному засобі їхали; про невстановлення чи перевезення, яке мало місце, має регулярний характер ; чи перевезення здійснювалось як надання послуг, чи проводилася оплата за перевезення ; чи зареєстрований ОСОБА_1 як підприємець перевізник і чи має намір здійснювати господарську діяльність, підлягають задоволенню.
Приєднані до справи докази не спростовують доводи апеляційної скарги і про те, що ОСОБА_1 не перевозив 8 пасажирів із Чехії в Україну, а їхав у автомобілі в якості пасажира, що з дозволу водія власника автомобіля, сів за кермо перевірити чи зможе ним керувати.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поверненню до Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області для належного оформлення.
З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги, яку подала адвокат ОСОБА_2 про закриття провадження в справі задоволенню не підлягають.
При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань учасників процесу, не вправі самостійно витребовувати будь-які докази.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
поновити адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подала адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, задовольнити.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення направити до Управління Уктрансбезпеки в Закарпатській області для належного оформлення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан