Справа 729/828/19
3/729/239/19 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І, за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянула матеріали, які надійшли з Бобровицького відділення поліції Ніжинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно даних адміністративного протоколу, ОСОБА_1 09.07.2019 о 19 год. 20 хв. в с. Олександрівка по вул. Молодіжна, 6, керував мотоциклом ІЖ-П3 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт відмови від від проходження огляду на стан сп`яніння, що мало місце 09.07.2019 о 19 год. 20 хв. в с. Олександрівка Бобровицького району під час керування ним мотоциклом, в подальшому свою вину не визнав, зазначив, що протокол, наявний у матеріалах справи, та додані до нього матеріали складені з грубими порушеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. У протоколах не зазначено даних посвідчення водія чи будь-якого іншого документа, що посвідчує особу згідно законодавства, натомість у протоколах стоїть запис «через Армор», що не є належним встановленням особи. Поліцейськими на місці пригоди спочатку було запропоновано йому пройти тест на виявлення алкоголю в крові за допомогою Драгера, але потім в них не виявилося в наявності самого Драгера. Він наполягав на проведенні огляду в медичному закладі і готовий був туди поїхати. Але поліцейські проігнорували його слова та пропозицію щодо поїздки до медичного закладу. Отже, вказане у протоколі діяння не містить складу адміністративного правопорушення.Поліцейські не надали йому копії складеного протоколу, не повідомляли ні на місці пригоди, ні в будь-який інший час та спосіб, що відносно нього було складено адміністративні матеріали, і буде розглядатись справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.Після складання протоколу ОСОБА_2 лише спитав чи буде він його підписувати, він відповів, що перед тим має бажання ознайомитися з тим, що зазначено у протоколі, але такої можливості йому не надали, почали шукати свідків. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лише підписали заготовлений бланк, де їх пояснення є тотожними. Патруль поліції поїхав з місця пригоди не забороняючи подальше керування транспортним засобом, не вилучавши посвідчення водія, та жодним чином не відсторонювали від керування мотоциклом.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції ОСОБА_5 , який безпосередньо складав адміністративний проткол пояснив, що 09.07.2019 він разом з іншим працівником поліції ОСОБА_6 заступили в автопатруль в с. Олександрівка Бобровицького району. Ними був зупинений транспортний засіб мотоцикл ІЖ Планета під керуванням ОСОБА_1 за допомогою проблискових маячків, оскільки він керував мотоциклом без шолома. Під час перевірки документів та встановлення особи у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Йому було неодноразово запропоновано пройти тест "Алкофор 505", від проходження якого він відмвовився і така відмова була ним зафіксована на відео. Після цього йому було роз`яснено, що буде складатися протокол за участю свідків, які були ними зупинені. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. Після цього ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом та він був переданий на зберігання ОСОБА_7 до витверезення ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 дав аналогчні показання показанням ОСОБА_2

Вислухавши особу, яку притягають до адміністративної відповідальності, який спочатку визнава себе винуватим, давав показання, що він дійсно відмовився від проходження алкотесту, оскільки перед тим як керувати пив ліки трикардин, в подальшому взагалі не визнав себе винуватим посилаючись на неправомірність працівників поліції під час складання протоколу, допитавши свідків, дослідивши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, відеозапис, суддя прийшла до наступного висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення складеного начальником СРПП №4 Бобровицького ВП Шаповалом І.В., серії ОБ № 043478 від 09.07.2019 ОСОБА_1 , 09.07.2019 о 19 год. 20 хв. в с. Олександрівка по вул. Молодіжна, 6, керував мотоциклом ІЖ-П3 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь ( ст. 62 Конституції України ).

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 КУпАП.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.п.6, 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015р. за № 1452/735, п.п.4, 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008р. (зі змінами), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, або лікарем закладу охорони здоров`я.

При перегляді у судовому засіданні відеозапису, який був долучений до адміністративного протоколу вбачається, що на ньому зафіксований факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Даний відеозапис суд вважає належним та допустимим доказом в сукупності з іншими доказами на підвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь ( ст. 62 Конституції України ).

Матеріалами справи, дослідженими судом встановлено, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судом розцінюється як спосіб захисту власних інтересів і спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, сімейний стан, ступінь його вини, майновий стан, вік, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов до висновку про застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою виховання правопорушника, який вчинив адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 36, 283, 284, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 гривень 20 копійок.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постанови законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Бойко