Справа № 755/6165/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №038347 від 31 березня 2019 року: ОСОБА_1 30 березня 2019 року о 22 годині 45 хвилин керував автомобілем «BMW» д/н НОМЕР_1 , в м. Києві, по п- ту. Соборності, 30, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №320745 від 30 березня 2019 року, ОСОБА_1 30 березня 2019 року о 22 годині 45 хвилин, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, у громадському місці біля будинку №30, по п-ту. Соборності висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також інших осіб, що були неподалік події, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не визнав. Наполягав, що 30 березня 2019 року о 22 год. 45 хв. він автомобілем «BMW» д/н НОМЕР_1 , в м. Києві, по п-ту. Соборності, 30, в стані алкогольного сп`яніння не керував, а працівники поліції безпідставно склали на нього протокол за ст.130 КУпАП.

Стосовно складеного працівниками поліції протоколу за ч. 1 ст.173 КУпАП то вважає його таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв`язку з чим вина ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.

Суд дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно положень ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Так, у цьому випадку, за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ст. 272 КУпАП, було допитано кожного окремо:

- свідка ОСОБА_5 , яка суду показала, що 30 березня 2019 року, близько 22 год. 00 хв. вона разом з чоловіком ОСОБА_1 гуляли на набережній, що неподалік проспекту Соборності в м. Києві. Автомобіль «BMW» д/н НОМЕР_1 , яким інколи керує її чоловік був припаркований неподалік від місця їх прогулянки у денний час доби. В цей час до них підійшли працівники поліції та звинуватили ОСОБА_1 у здійсненні хуліганських дій, а в подальшому з застосуванням фізичної сили його було затримано, при цьому ОСОБА_1 ніякого опору працівникам поліції не чинив. У момент затримання у працівників поліції будь-яких претензій стосовно нібито керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не було;

- свідка ОСОБА_6 , який суду показав, що 30 березня 2019 року близько о 23 год. 00 хв. йому зателефонував його знайомий ОСОБА_1 та повідомив про те, що його зупинили працівники поліції за нібито керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а в подальшому зателефонувала дружина останнього - ОСОБА_5 та попросила під`їхати до них до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві, розташованого по вул. Червоноткацькій. Прибувши на місце він бачив, як до ОСОБА_1 працівниками поліції було застосовано фізичну силу, при цьому будь-якого опору останній не чинив. Також вказав, що він є власником автомобіля «BMW» д/н НОМЕР_1 , яким інколи користувався ОСОБА_5 ;

- свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що 30 березня 2019 року близько 23 год. 00 хв. вона прогулювалась по бул. Верховної Ради в м. Києві та в цей час почула крики чоловіка про прохання відпустити та не робити йому боляче. Підійшовши ближче вона помітила, як працівники поліції біля Дніпровського УП ГУНП в м. Києві застосовували фізичну силу до раніше не знайомого їй ОСОБА_1 . На її питання, що саме накоїв даний чоловік працівники поліції повідомили, що нібито він проїхав на червоне світло та ледве не збив дитину, але ніякого автомобіля, окрім поліцейського, поруч з ними не було. Як вона помітила будь-якого опору ОСОБА_1 діям працівників поліції не чинив.

Вказані показання свідків, у світлі положень ст. 251 КУпАП, суд визнає належними та допустимими доказами.

На думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписами з нагрудної камери інспекторів поліції та рапортом, але суд при вивченні останніх встановив наступне.

В судовому засіданні було здійснено перегляд долучених відеозаписів з нагрудної камери інспекторів поліції АА00994, АА00997, однак факту керування транспортним засобом чи вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 встановлено не було.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Однак даний відеозапис не відповідає зазначеним критеріям, в розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Щодо письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , то суд визнає їх допустимими так, як вони отримані у порядку передбаченому КУпАП, однак не належними, оскільки останні свідками того, як водій, начебто, порушив п. 2.5 ПДР України не були, а в цій справі саме це питання підлягає доказування та перевірці.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №038347 та АА №320745, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При наданні оцінки рапорту інспектора УПП Проценка Б.В., то даний доказ у розумінні ст. 251 КУпАП суд визнає не належним, оскільки останній, ніяким чином не підтверджує та/або не спростовує наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст.173 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 30, 33, ст. 130, 173, 247, 252, 256, 283-285 КУпАП, Конституцією України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст.173 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: