Номер провадження: 33/813/627/19
Номер справи місцевого суду: 520/1359/19
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Врона Андрія Валентиновича на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №08/2019 від 18 січня 2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на службі в Національній поліції України на посаді інспектора роти №4 батальйону №2 УПП в Одеській області, маючи спеціальне звання - лейтенант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером - 0002605, порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не подав письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Національного агентства з питань запобігання корупції. Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 гривень, стягнуто на користь держави судовий збір 384,20грн.

22 березня 2019 року не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 через представника - адвоката Врона А.В. подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що: 1) вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення немає; 2) в протоколі не зазначено місце скоєння правопорушення; 3) існує розбіжність між датою виявлення правопорушення та датою складення протоколу; 4) порушено порядок проведення перевірки відносно ОСОБА_1 та складення адміністративного протоколу відносно нього неповноважною особою. Зазначено, що відносно ОСОБА_1 не проводилася перевірка збоку НАЗК та протокол про адміністративне правопорушення був складений посадовою особою, яка не має на це повноважень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги. Прокурор Войтов Р.Г. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, наполягав на залишенні судового рішення без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 було порушено вимоги фінансового контролю, а саме, не подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного Державного реєстру декларації, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку із набуттям права власності на транспортний засіб марки «Hyundai Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Згідно відповіді з Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК вих. №71-05/62320/18 від 14.12.2018 року та доданою послідовністю дій ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 року по 01.04.2018 року, встановлено що ОСОБА_1 в період з 16.03.2017 року по 21.02.2018 року не вчинив жодних дій, щодо створення або перегляду вкладки повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2017 року в місті Одесі укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу ТСЦ №742/03 між покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_2 , на підставі договору комісії №742/03 від 18.03.2017 року.

Предметом договору є транспортний засіб марки «Hyundai Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Відповідно до розділу 3 «Оплата та розрахунки за договором», ціна транспортного засобу складає 85000,00 гривень.

Згідно розділу 2 «Передача об`єкта» п.2.2. покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 5 (обов`язки покупця) покупець зобов`язаний в порядку та на умовах визначених цим договором сплатити продавцеві ціну транспортного засобу зазначеному в п. 3.1. договору; в порядку та умовах визначених цим договором прийняти транспортний засіб.

У п. 6 (обов`язки продавця) продавець зобов`язаний в порядку та на умовах визначених цим договором передати транспортний засіб. Вказане свідчить про те що покупець та продавець виконали всі умови за зазначеним договором про що і підписались.

Відповідно до 9 розділу «Дія договору», п. 9.1., цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

Згідно додатків до відповіді з Територіального сервісного центру в Одеської області вих. №31/15-6523 від 14.12.2018 року, встановлено що умови за договором купівлі-продажу транспортного засобу №742/03 укладений 18.03.2017 року виконані, тобто ОСОБА_1 виконав умови договору та сплатив грошові кошти в сумі 85000,00 гривень за автомобіль марки «Hyundai Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 , та став власником вищевказаного автомобілю.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум встановлений для працездатних осіб складав 1600 гривень, отже, вартість отриманого ОСОБА_1 рухомого майна складає 85000,00 гривень, що становить 53 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.

29.03.2017 року ОСОБА_1 подав начальнику Територіального сервісного центру №5142 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України заяву №115388731 щодо « Перереєстрації » на нового власника за договором купівлі-продажу, транспортного «Hyundai Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089), гр. ОСОБА_1 повинен був письмово повідомити Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту виникнення права власності на автомобіль.

Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

29.12.2018 року у Єдиному державному реєстрі декларацій знаходяться наступні декларації ОСОБА_1 : щорічна за 2016 рік, подана - 16.03.2017 року; щорічна за 2017 рік, подана - 28.02.2018 року.

Разом з цим повідомлення про суттєві зміни в майновому стані осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 до Національного агентства не подавав.

Доводи апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місця його скоєння, є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з протоколу, місцем вчинення зазначено місце роботи ОСОБА_1 , тобто ГУ НП в Одеській області, яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Корольова, буд.5.

Посилання апеляційної скарги, що в адміністративному протоколі містяться розбіжності у даті вчинення та даті виявлення адміністративного правопорушення збоку ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують та на законність судового рішення не впливають.

Апелянтом також було зазначено, що відносно ОСОБА_1 не проводилася перевірка збоку НАЗК та протокол про адміністративне правопорушення був складений посадовою особою, яка не має на це повноважень.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що вказані твердження заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону №1700-VII до повноважень національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону №1700-VII державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього закону декларацій та повідомляти національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

У ч. 1 ст. 50 Закону «Про запобігання корупції» №1700-VII зазначено:

- повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може проводитися у період провадження суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;

- обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується національним агентством;

- обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

- національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених ч.7 ст.46 цього закону;

- національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону №1700-VII у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась працівниками ДВБ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДВБ НП України та інше.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п.п. 2 - 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДВБ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 800/433/17).

Зазначених вище повноважень збоку НАЗК на здійснення перевірки матеріали адміністративної справи не містять.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі, та є підставою для скасування оскарженої постанови і, відповідно, закриття провадження по справі.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не доведена.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов