ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/496/19 Справа № 216/406/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12 січня 2019 року о 05 годині 22 хвилини у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по пр. Поштовому, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що ним було подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпро, який ухвалою відмовив у відкритті апеляційного провадження, та роз`яснив право оскарження постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області, яку він отримав 27 березня 2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. ОСОБА_1 вважає, що огляд на стан сп`яніння проведено із значними порушеннями нормативних актів. Апелянт зазначає, що з протоколу та пояснень свідків не слідує, що йому пропонувалось пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів або проведення огляду у закладі охорони здоров`я, та те що він відмовився від проходження такого огляду. Також, зазначає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, звертає увагу, що відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, факт керування ним транспортним засобом не встановлено, оскільки на відеозаписі видно, що працівники поліції його не зупиняли, а підійшли до нього на стоянці, і він знаходився в траспортному засобі на пасажирському сидінні. Також, зазначає, що на відео видно що рух автомобіля здійснюється о 05 год. 22 хв. 42 сек., а з іншого відео слідує, що працівник поліції підійшов до нього о 05 год. 20 хв.00 сек., та не видно, хто сидів за кермом.

Також, ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, не допитано свідків, через що справа розглянута формально. При цьому, вважає, що судом не обґрунтовано обрано щодо нього адміністративне стягнення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд виходить з того що копію постанови від 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 отримав того ж дня, однак помилково, у встановлений законом строк її оскарження, звернувся до апеляційного адміністративного суду. За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 209743 від 12 січня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не убачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження огляду з метою його встановлення. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та не заперечуються ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Посилання ОСОБА_1 на незаконність дій працівників поліції не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи.

Як видно з наявного у матеріалах справи відеозапису подій 12 січня 2019 року, поліцейськими зафіксовано рух транспортного засобу, його зупинку, а також й те, що безпосередньо після неї з пасажирського сидіння, розташованого поруч з водієм, виходить дві особи.

З урахуванням наведених обставин, беручи до уваги те, що в процесі спілкування у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що його повідомлено та роз`яснено подальший порядок проведення огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, визнати дії працівників поліції такими, що не відповідали вимогам закону, суд апеляційної інстанції не може. При цьому, суд зауважує, що на причетність іншої особи до керування транспортним засобом ОСОБА_1 не вказував.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року.

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко