Справа № 132/213/19
Провадження № 33/801/257/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол М. П.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

особа яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований у АДРЕСА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року,

встановив:

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року встановлено, що 16 січня 2019 року о 09 год 05 хв, на автомобільній дорозі М-21, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, тому суд визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначив адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнув судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій поросить просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що суд не з'ясував суті правопорушення, оскільки за змістом складеного щодо нього протоколу і доданих пояснень свідків, суть правопорушення зводиться до відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. Однак він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, адже йому не було запропоновано пройти такий огляд працівниками поліції. До того ж, звертає увагу, що поясненнями свідків підтверджено тільки факт його відмови від проходження огляду на місці, а відомості про відмову у проходженні огляду в медичному закладі відсутні, так як і відсутнє направлення на проходження такого огляду. Також звертає увагу на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, у відповідності до ч. 1 ст. 266 КУпАП. 16 січня 2019 року він дійсно їхав автомобілем і виїхавши за м. Вінницю, зупинився щоб перевірити радіатор, до нього під'їхав поліцейський автомобіль і працівники поліції почали здійснювати обшук його автомобіля і пасажирів які в ньому знаходилися. Все це його сильно схвилювало, чим і пояснюється його нервозність. Він відмовився їхати на медичний огляд, бо дії працівників поліції були незаконними, зі скаргою він нікуди не звертався.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, покази свідка ОСОБА_3, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, його вина, не зважаючи на твердження про незаконність дій працівників поліції щодо огляду його транспортного засобу, повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом серії БД № 311031, 16 січня 2019 року о 09 год 05 хв, в якому зазначено, що на автомобільній дорозі М-21, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився. Факт відмови водія від проходження медичного огляду зафіксовано у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 також зазначив, що працівники поліції незаконно провели огляд транспортного засобу та пасажирів, тому він відмовився від проходження медичного огляду.

Свідок ОСОБА_6 також дав аналогічні пояснення і зазначив, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду, бо вони їхали після нічної зміни і були стомлені.

Отже, в ході апеляційного розгляду і ОСОБА_2, і свідок, викликаний за клопотанням ОСОБА_2, ОСОБА_6, підтвердили факт відмови водія пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, який розглядав дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ згаданої вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Пунктом 17 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Аналіз вимог зазначеного вище нормативно-правового акту, з урахуванням відповідних норм КУпАП, дозволяє зробити висновок про те, що, у разі виявлення у водія транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_2, ознак наркотичного сп'яніння, огляд останнього повинен проводитися не на місці зупинки, а у лікаря-нарколога у відповідному закладі охорони здоров'я.

При цьому, такий огляд ОСОБА_2 повинен був пройти в супроводі поліцейського у порядку, передбаченому Інструкцією від 09.11.2015 року № 1452/735.

З огляду на вищенаведене посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, не може слугувати підтвердженням відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його було притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного чи іншого сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Таким чином, перевіривши наявні у справі докази, вважаю, що доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не спростовують правильності та законності постанови судді Калинівського районного суду Вінницької області Гуцола М. П. від 13 лютого 2019 року, а тому вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не можуть служити такими підставами і посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки поліцейські неправомірно провели огляд його автомобіля, так як належних та допустимих доказів цього апеляційному суду надано не було, зі скаргою на дії поліцейських він не звертався.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

по с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя Т. М. Шемета