Справа № 461/858/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/328/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

за участю захисникам адвоката Беруна Р.В.,

представника Львівської митниці Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 14.02.2019,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм ТОВ «Євроклуб» у м. Києві та

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 37 975,00 грн.

Вилучений, згідно протоколу № 5875/20900/18 від 23.09.2018 товар, а саме: рами нові, як складові частини жатки для комбайнів в кількості 2 шт. загальною вагою 240 кг конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 5958,45 грн витрати за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 9 152,00 грн витрати за проведення експертного дослідження.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову судді в незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи.

Щодо пропуску строку апеляційного оскарження, то апелянт покликається на те, що розгляд справи відбувся без його участі, про прийняте рішення довідався від дружини, яка отримала копію постанови з суду лише 06.03.2019, а тому строк пропущений з поважної причини.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що доводи викладені в постанові судді є безпідставними. Суддею не були дотримані вимоги ст. 489 МК України. У протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони ст. 472 МК України, а тому не зрозуміло в чому полягає дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Зазначає, що працівникам митниці пред`являв чек про вартість товару, який у подальшому був вилучений. Повідомив, що вказаний товар для потреб не пов`язаних з підприємницькою діяльністю і його вартість менше 500 Євро, що аж ніяк не становить ту ціну яка встановлена у висновку ЛНДІСЕ. До апеляційної скарги додається ксерокопія чеку.

Апелянт наголошує, що рухався по «зеленому коридору» а тому звільнявся від подання письмової декларації. Він був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, а тому суддя необґрунтовано прийшов до переконання у наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов`язковому декларування. Вважає, що митним органом до суду першої інстанції доказів, які б підтверджували його винуватість у вчиненні правопорушення за ст. 472 МК України надано не було. Крім того до апеляційної скарги долучено Invoice від 20.09.2018 про вартість товару 460 євро, який показував працівнику митниці, але вони його до уваги не взяли і не долучили до протоколу.

Апелянт наполягає, що доводи щодо накладення на нього стягнення про зберігання товару на складі митниці є необґрунтованими якщо враховувати що у нього по рішенню судді конфіскували товар і по справі проводилася експертиза. Під час апеляційного перегляду справи захисник Берун Р.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви та пояснив, що вартість товару, який ОСОБА_1 переміщував через кордон становить 460 євро, а тому він не здійснював декларування товару так, як можна не декларувати товар вартістю менше 500 євро. Частини жатки для комбайна були не нові, а тому на них не було відповідного маркування та ідентифікації. Натомість експерт порахував вартість даного товару, як за нову річ. Крім того у суму стягнення включено безпідставно період проведення експертизи по справі, який просить виключити.

Представник Львівської митниці Дунас М.О. заперечив апеляційну скаргу та пояснив, що вимоги стягнення по ст. 472 МК України є безальтернативними, тобто передбачають стягнення у виді штрафу та конфіскації товару. Ставити під сумнів висновок експерта немає підстав. Чек наданий ОСОБА_1 на німецькій мові без перекладу і виписаний не на прізвище ОСОБА_2 , а на ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , на підтримку апеляційної скарги, думку представника митниці Дунаса М.О., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Згідно постанови судді ОСОБА_1 22.09.2018 близько 11 год. 30 хв. повертаючись з відрядження рейсовим автобусом марки MAN lions coach R08 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який слідував рейсом Запоріжжя-Ашаффенбург через п/п Шегині м/п Мостиська Львівської митниці ДФС у напрямку в`їзд в Україну. До митного контролю, було подано митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності.

Під час митного оформлення виникла підозра щодо наявності в автобусі предметів та товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню, або є обмеженими для переміщення через митний кордон України. Під час огляду було виявлено не задекларований товар, а саме: рами нові, як складові частини жатки для комбайнів в кількості 2 шт. загальною вагою 240 кг. Відповідно до висновку експерта ЛНДІСЕ від 15.01.2019 №5323 вартість вилучених товарів, а саме: рами нові, як складові частини жатки для комбайнів в кількості 2 шт. становить 37 975,00 грн. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив недекларування товару, що переміщувався через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 472 МК України обов`язок по декларуванню такого товару, тобто заявлення точних та достовірних відомостей про цей товар, покладається на особу незалежно від того, чи являється вона власником або перевізником товару при переміщенні через митний кордон України.

Відповідно до ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території.

Згідно з ч. 4 ст. 374 МК України базою оподаткування товару, який ввозиться на митну територію України у ручній поклажі чи супроводжуваному багажі, є частина їх сумарної вартості, що перевищує 500 Євро, або вартість товару, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг. У діях ОСОБА_1 по недекларуванню товару, митна вартість якого перевищувала 500 Євро та вагу в 50 кг, має місце склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 65 МК України, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У відповідності до вимог ст. 489 МК України суд при розгляді справи про правопорушення митних правил зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з постанови судді першої інстанції, ці вимоги закону не були виконані в повному обсязі. Зокрема правопорушнику не було надано можливі представити суду першої інстанції фактуру за придбаний товар з вказанням фактичної вартості переміщеного через кордон товару.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що виразилось у переміщенні через митний кордон України товару шляхом недекларування, тобто незаявленням за встановленою формою точних достовірних відомостей про товари, що підлягають обов`язковому декларуванню, а саме виявлено не задекларований товар : рами нові, як складові частини жатки для комбайнів в кількості 2 шт. загальною вагою 240 кг, вартістю 37 975,00 грн. яка підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення №5875/20900/18 від 23.09.2018 (а.с.1-4);

- митною декларацією від 23.09.2018(а.с.11);

- актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.09.2018 (а.с.12);

- описом предметів вилучених у ОСОБА_1 від 23.09.2018 (а.с.13);

- службовою запискою державного інспектора УПМП та МВ Львівської митниці ДФС Данів Р.І. від 23.09.2018 (а.с.14);

- висновком експерта № 5323 від 15.01.2019 (а.с.28-38),

та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Доказам по справі суддею першої інстанції надана належна оцінка і правова кваліфікація дій правопорушника за ст. 472 МК України та є вірною.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з урахуванням вимог ст.ст. 461, 462, 464, 465, 466 МК України та наявних документів на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Однак суд першої інстанції при розгляді справи про порушення митних правил, у відповідності до вимог ст. 489 МК України, не з`ясував чи є обставини, що пом`якшують відповідальність особи, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До апеляційної скарги правопорушником був долучений документ - Invoice від 20.09.2018, який підтверджує, що вартість не задекларованого товару переміщеного ОСОБА_1 через кордон України 22.09.2018 становить 460 євро. Офіційний курс НБУ євро, станом на 20.09.2018, становить 32,80784 гривні. Тобто сума не задекларованого товару становить 15091 грн 61 коп., а не 37 975,00 грн., як зазначено у висновку експерта.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вимогами апелянта про те, що суддею першої інстанції невірно стягнуто витрати за зберігання товару на складі митниці, що є предметом порушення митних правил.

Суддя, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, належним чином не вмотивував своє рішення з приводу суми відшкодування витрат митного органу.

Відповідно до ст. 519 Митного Кодексу України витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених в п.3 ст. 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.

Згідно з матеріалами справи протокол про порушення митних правил був складений 23.09.2018 (а.с.1-4). Постанова про призначення експертизи у справі винесена 09.10.2018 (а.с.15). У розрахунку витрат за зберігання на складі митниці зазначено період зберігання товару: з 25.09.2018 (дня прийняття товару на склад) по 14.02.2019 (день винесення постанови судді першої інстанції) що становить 142 дні (а.с.42).

Згідно з актом здачі-приймання висновку експертизи № 5323 від 15.01.2019 експертиза тривала з 25.10.2018 по 15.01.2019 включно, тобто 83 дні (а.с.38). З довідки про курс валюти станом на 14.02.2019 1 євро становив 30,6284 грн. Один день зберігання товару на складі митниці становить 1,37 євро. Таким чином за 83 дні (83 дн. * 1,37 Є = 80,83 Є * 30,6284 грн.) за зберігання товару на складі митниці з Майорова А.В. необхідно стягнути 2475 грн. 69 коп.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та для зміни постанови судді в частині: накладення штрафу на суму вартості прихованого товару з конфіскацією такого товару; стягнення витрат за зберігання товару на складі митниці.

Відповідно до ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

З врахуванням вищевказаного вважаю, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 472, 528, 530 МК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України змінити в частині накладення стягнення.

Стягнення накладене на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 37 975,00 грн. з конфіскацією товару вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 5875/20900/18 від 23.09.2018 замінити в частині накладення штрафу, а саме накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 15 091 грн 61 коп (п`ятнадцяти тисяч дев`яносто однієї) гривень 61 коп. з конфіскацією вилученого товару.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці, що є предметом порушення митних правил у сумі 2475 грн 69 коп.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах

Згідно з оригіналом

Суддя: І.О. Стельмах

Постанова набрала законної сили: 15.05.2019

Копію виготовила: 03.06.2019

Помічник судді Л.І. Медведєва