ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/284/19
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП ОСОБА_2, потерпілого по справі ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 6 місяців.

Судом першої інстанції було встановлено, що 08.11.2018 року о 08-25 ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2109 державний номер НОМЕР_2 в м. Харкові на по вул. Гв. Широнінців, біля будинку 25, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності виконуваного маневру чим допустив зіткнення з автомобілем марки Daewoo Lanos державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, порушивши вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову від 29.01.2019 року змінити в частині призначеного стягнення, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В апеляційній її автор скарзі вказує, що суд неповно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують, або обтяжують відповідальність.

Зазначив, що він вину визнав частково, а дорожньо-транспортна пригоди виникла через його недбалість, оскільки автомобіль другого учасника перебував у сліпій зоні, а другий учасник не дотримався безпечної дистанції та не використав звуковий сигнал.

Наголосив, що при визначенні виду стягнення суд не врахував, що на його утриманні перебуває його дружина, неповнолітня дитина 2012 року народження, та мати 1942 року народження, і позбавлення його права керувати транспортними засобами ставить його, інваліда третьої групи, у скрутне становище, оскільки автомобіль йому потрібен для перевезення його хворої матері до лікарні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_3, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати неправильним висновок судді суду першої інстанції, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, оскільки зміст його письмових пояснень не містить даний про це (а.с.3), а в апеляційному суді він, надаючи пояснення вказав, що вважає винним у дорожньо-транспортній пригоді обох водіїв, та зазначив, що водій іншого автомобіля - ОСОБА_3 повинен був надати йому можливість препаркувати свій автомобіль.

Доводи апелянта, про те, що суд першої інстанції при визначенні виду стягнення не взяв до уваги, що його утриманні перебуває його дружина, неповнолітня дитина 2012 року народження, та мати 1942 року народження, а позбавлення права керувати транспортними засобами ставить його у скрутне становище, апеляційний суд відхиляє, оскільки таких відомостей він не повідомляв в суді першої інстанції, підтверджень, що він утримує дружину та мати ОСОБА_2 суду не надано, згідно матеріалів справи він не працює, підтверджень, що за допомогою автомобіля він заробляє гроші також не надано.

Враховуючи вище викладене, відсутність в матеріалах справи даних, про існування передбачених ст. 34 КупАП обставин, вважаю що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, і підстав для його зміни за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року у відношенні ОСОБА_2- без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик