Справа № 347/2459/18
Провадження № 33/4808/117/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 05 грудня 2018 року о 02 год. 20 хв. в с. Стопчатів по вул. Центральній керував транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту 0,28 % проміле, тест № 2387. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивує свої вимоги тим, що не погоджується з постановою судді у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права. Пояснює, що він не отримував жодних повідомлень про час розгляду справи в Коломийському суді, одразу отримав копію постанови. Вказує, що його притягнуто до відповідальності тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів в суді першої інстанції не досліджували. Зазначає, що в суді не допитано в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а поліцейським не було взято їх пояснень, в протоколі не вказано відомості про документ, що посвідчує особу, повної адреси свідків, їх телефонів. Звертає увагу, що під час огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», йому було надано пошкоджену упаковку із трубкою, що могли підтвердити свідки. Також зазначає, що згідно з протоколом добровільно погодився на огляд, оскільки протягом доби не вживав алкогольних напоїв, результат тесту 0,28 проміле став для нього несподіванкою. Вважає, що такий результат виявився через надану пошкоджену упаковку із трубкою. На його думку матеріали справи не містять обєктивних та достовірних доказів на підтвердження його винуватості за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та його захисник ОСОБА_3, якому розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП України.

В судовому засіданні апеляційного суду заявили клопотання про допит свідка ОСОБА_4, яке задоволено.

Повідомили, що жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просили скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, доводи його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апелянт посилається на те, що у судді суду першої інстанції не було підстав розглядати справу без його участі, оскільки його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Проте, під час апеляційного розгляду такі доводи ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, зміст рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення повістки про виклик до суду на 11 лютого 2019 року, свідчить про те, що його отримано 31 січня 2019 року (а.с. 18), та містить підпис отримувача.

Роздруківка з сайту Укрпошти за трек-номером даного поштового відправлення -267 вказує про те, що вищевказану повістку вручено члену сімї.

Приймаючи до уваги, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, враховую положення кримінального процесуального кодексу про те, що судова повістка може бути вручена дорослому члену сім`ї особи, чи іншій особі, яка з нею проживає, на кого покладається обов'язок вручити повістку особі без зволікання.

Таким чином, вважаю, що апелянт був своєчасно сповіщений про місце та час розгляду справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи 11 лютого 2019 року до суду першої інстанції не надходило.

Відповідно, суддя суду першої інстанції мав всі підстави розглядати справу 11 лютого 2019 року у відсутність ОСОБА_2

При цьому, за приписами ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи наведене, вважаю, що судом забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_2, передбачених ст. 268 КпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутність, не призвело до їх порушення.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону зясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2018 року серії ОБ № 100054 (а.с. 1), роздруківкою тесту № 2387 (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2018 року серії ОБ № 100054 (а.с. 1), ОСОБА_2 05 грудня 2018 року о 02 год. 20 хв. в с. Стопчатів по вул. Центральній керував транспортним засобом ВАЗ 21093, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер». Цим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Косівського ВП сержантом поліції ОСОБА_6, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, містить їх адреси.

Посилання з приводу відсутності у протоколі відомостей про документи, що посвідчують особу свідків, їх телефонів не є слушними, оскільки законом не передбачено таких вимог відносно нього.

При складенні протоколу ОСОБА_2 розяснювалися його права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_2 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2) засвідчує результат тесту ОСОБА_2, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 0,28 проміле. Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_2

Відомостей про порушення порядку застосування спеціального технічного засобу, який полягає в, крім іншого, вкладенні нового мундштука, не встановлено під час апеляційного розгляду.

Результат тесту ОСОБА_2, проведеного працівниками поліції, а саме 0,28 проміле перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного спяніння, виключаючи можливу технічну похибку.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він протягом доби не вживав алкогольних напоїв як на підставу для висновку про помилковість результату тесту голослівне, оскільки час вживання алкогольних напоїв не має значення у разі встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками, такими як хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою Драгер Алкотест 6810. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний. Те, що з результатами згоден, ОСОБА_2 засвідчив власноручним підписом. Обставини огляду, викладені у акті, своїми підписами засвідчили в ньому свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4, якому розяснено зміст ст. 272 КУпАП, пояснив, що у нього з ОСОБА_2 дружні стосунки. Коли ОСОБА_2 зупинили працівники поліції в той день, він був разом з ним в автомобілі. Під час проведення огляду ОСОБА_2 перебував у транспортному засобі. Вважає, що працівники поліції вели себе неналежно. Також підтвердив, що саме він власноручно ставив підписи у протоколі та акті огляду.

Наведені пояснення свідка ОСОБА_7 не буру до уваги, оскільки він перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_2, а тому може бути зацікавленим в результатах апеляційного розгляду.

Доводів про зацікавленість чи упередженість свідка ОСОБА_5 не наведено стороною захисту.

Відсутні відомості про те, що з певних причин свідки засвідчували обставини, викладені протоколі та акті, під примусом.

В той час, вирішення питання про те, чи відбирати письмові пояснення у свідків, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.

Також, міркування про те, що достатніми доказами даного правопорушення були б пояснення свідків не ґрунтується на вимогах закону, оскільки жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, прийняття рішення по справі без попереднього допиту цих свідків в судовому засіданні суддею суду першої інстанції не перешкоджало всебічному і повному зясуванню обставин справи відносно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сторона захисту, стверджуючи про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не заперечує факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не наводить жодних доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Так, ОСОБА_2 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу, у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозвязку вказують на те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, він погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, за наявності двох свідків пройшов такий тест, за результатами огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння, погодився з його результатами, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається, а тому постанову судді необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло