Справа № 157/443/19
Провадження №3/157/253/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря Фесь Т.І., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративні правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27 лютого 2019 року о 8 год. 55 хв., перебуваючи в супермаркеті «Наш Край», що знаходиться по вул. Незалежності, 3, в м. Камені-Каширському, таємно викрав з полиці супермаркету чоловічий дезодорант та паштет, вагою 150 грам, а всього на загальну суму 81 грн. 78 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП (дрібну крадіжку).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дрібної крадіжки визнав повністю і пояснив, що сплачувати штраф за вчинення крадіжки не буде, оскільки товар повернув.

Окрім визнанням вини самим ОСОБА_1, винуватість останнього у вчиненні дрібного викрадення чужого майна підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП 156749, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився з викладеними у ньому обставинами, власноручно зазначивши у цьому протоколі, що з порушенням згідний; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 27 лютого 2019 року, згідно з якими близько 8 год. 35 хв. в супермаркет «Наш Край», де він обіймає посаду начальника охорони, зайшов ОСОБА_1, який вже два рази вчиняв в супермаркеті крадіжку, у звязку з чим він звернув на нього увагу, ОСОБА_1 на касі розрахувався за пиво «Чернігівське» та пішов на вихід, однак по камерах спостереження він (свідок) побачив, що ОСОБА_3 не розрахувався за дезодорант та паштет, і тому наздогнав останнього на вулиці, та запросив до свого кабінету і викликав поліцію.

Згідно з довідкою ТзОВ «Арго-Р» від 27 лютого 2019 року вартість викраденого товару станом на 27 лютого 2019 року в супермаркеті «Наш Край» становить: дезодорант ОСОБА_4 чоло тв 50 мл 64 грн. 61 коп., паштет «Глобино», 150 г, домашній в/г п/а 17 грн. 17 коп.

Частиною 1 ст. 51 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Вчинення цього адміністративного правопорушення тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від пяти до десяти діб.

Частиною 2 ст. 51 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КпАП України тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до пятнадцяти діб.

У відповідності до примітки ст. 51 КпАП України викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Щоб встановити межу між дрібним викраденням чужого майна, за що передбачена адміністративна відповідальність, та таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), за що передбачена кримінальна відповідальність, необхідно розрахувати неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1921 грн.

З урахуванням наведеного податкова соціальна пільга становитиме 960 грн. 50 коп. (50% від прожиткового мінімуму для працездатної особи).

Таким чином, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 192 грн. 10 коп. (0,2 від 50% суми 1921 грн.).

Якщо вартість викраденого майна перевищує 192 грн. 10 коп., за таке правопорушення настає кримінальна відповідальність, що передбачено Кримінальним кодексом України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2019 року, у вину ОСОБА_1 ставиться вчинення дрібної крадіжки повторно протягом року.

Частина 2 ст. 51 КпАП України передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті (дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати), за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Як свідчать матеріали справи на час вчинення дрібного викрадення чужого майна, тобто на 8 год. 55 хв. 27 лютого 2019 року, ОСОБА_1 ще не був підданий стягненню. Окрім того, і постанова судді Камінь-Каширського районного суду від 27 лютого 2019 року, якою його піддано стягненню за ч. 1 ст. 51 КпАП України не набрала законної сили.

За таких обставин, відсутні підстави кваліфікувати дії ОСОБА_1, що виразилися у вчиненні дрібної крадіжки 27 лютого 2019 року о 8 год. 55 хв. за ч. 2 ст. 51 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1, який вину визнав, однак раніше притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема і за вчинення дрібної крадіжки, по місцю проживання характеризується негативно, вважаю за достатнє та необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 51 КУпАП, а саме 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

При визначені розміру штрафу розрахунковою величиною є неоподатковуваний мінімум доходів громадян, розмір якого становить 17 грн. (20х17=340).

Підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, у виді виправних робіт або у виді адміністративного арешту, що передбачено ч. 1 ст. 51 КУпАП, суд не вбачає.

У відповідності до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 1921 грн.

Отже, розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становитиме 384 грн. 20 коп. (1921 грн.х0,2 =384,20).

Таким чином, оскільки судом ухвалено щодо ОСОБА_1 постанову про накладення стягнення, з нього належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Ккеруючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 51, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк