Справа № 149/1410/19
Провадження №3/149/504/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Войнаревич М.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює різноробочим в ТОВ СП «Нібулон», паспорт серії НОМЕР_1 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 24.06.2000 року,

за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069426 від 02.05.2019 о 12:10 год. в с. Березна по вул. Столярчука водій ОСОБА_1 , керував мотоциклом Мустанг д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння шкіри на обличчі. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Таким, чином, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, в скоєному розкаюється та запевняє суд, що подібного більше не відбудеться. Його вина в повному обсязі підтверджується зібраними у справі доказами, а саме : протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069426 від 02.05.2019 року, та іншими матеріалами справи.

У той же час відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Обставинами, які відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд визнає щире розкаяння винного.

Суд посилається на те, що відповідно до статей 1, 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суд, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

«Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 28.05.2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпА та на нього накладалося адміністративне стягнення у виді 20 400 грн., тобто дане адміністративне правопорушення було вчинене до накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи його майновий стан, те що він працює в філії «Південий БУГ» та отримує мінімальну заробітню плату, згідно довідки Березнянської сільської ради від 11.06.2019 року та № 310 здійснює догляд за престарілими батьками, які потребують догляду та допомоги, характер вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення за малозначимістю правопорушення відповідно до ст. 22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 33-35, ч. 2 ст. 130, 221, 280, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП за малозначимістю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежитися усним зауваженням та провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Войнаревич М. Г.