КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1913/2019 Суддя у першій інстанції: Трубніков А.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_3, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_5, розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 -

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави, судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 25.02.2019 року о 09 год. 15 хв. в м.Києві по вул.Дегтярівській, 62, керуючи автомобілем «Ауді А4» д/н НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, що призвело до пошкодження двох транспортних засобів чим порушив п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, які є аналогічні за змістом, та в яких останні просять скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року та закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянти зазначають, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, та не надано належної оцінки показам ОСОБА_1 , показам свідка та матеріалам справи взагалі. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо технічної неспроможності руху автомобіля марки «Хюндай» назад, оскільки вказані обставини підтверджує свідок та характер пошкоджень автомобілів, що було б не допустимо при тих обставинах, які зазначені в протоколі та поясненнях водія автомобіля марки «Хюндай».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_5, які заперечували щодо поданих апеляційних скарг, та вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційних скарг безпідставними, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційних скарг, вважаю, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Приймаючи таке рішення, суд дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 318078 від 25.02.2019, схему ДТП, яка підписана обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди, які зауважень не подали, письмові пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , фотознімки з місця події матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , прийшов до обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 13.1 ПДР Україниводій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 показав, що він у день та час, зазначений у протоколі, керував автомобілем «Ауді», рухався по вул.Дегтярівській у крайній лівій смузі. Проїздив повз автомобіль «Хюндай», який перестроювався у сусідню смугу та у цей час відчув удар у автомобіль, після чого зупинився та викликав поліцію. З місця ДТП з'їхав, щоб не заважати дорожньому руху. Вважав, що ДТП відбулось внаслідок того, що водій автомобіля «Хюндай» не впоралась з керуванням та її автомобіль відкотився назад, зачепивши про цьому його автомобіль.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 надала аналогічні пояснення, письмовим поясненням наданих під час оформлення матеріалів про ДТП, та пояснила, що вона 25.02.19 керувала автомобілем «Хюндай» , д/н НОМЕР_3 по вул.Дегтярівській у м.Києві, їхала в крайній смузі, проте їй було потрібно перестроїтись в крайню праву смугу. Вона включила поворот та почала перестроюватися, водій автомобіля «Ауді», рухався позаду неї, в крайній лівій смузі. Здійснюючи перестроювання у крайню смугу відчула удар у задню частину автомобіля і побачила, як повз її автомобіль ліворуч проїздила темна іномарка. Вона одразу зупинилась і включила аварійні вогні, після чого чекала поліцейських. Також добавила, що вона технічно не могла під час перестроювання здати назад чи покотитися назад, оскільки у її автомобіля коробка автомат, тому це є технічно не можливо, оскільки для цього потрібно зробити певні дії, яких вона не могла роботи так як рухалась повільно вперед.

Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він із ОСОБА_1 перебувають у організації «Автоєвросила», але до дня ДТП особисто знайомі не були. Він у день та час,зазначений у протоколі, рухався по вул.Дегтярівській на своєму автомобілі. Він бачив, як автомобіль «Хюндай» перестроївся у крайню смугу руху і зупинився за маршруткою, у цей час автомобіль «Ауді» розпочав рух повз вказаний автомобіль, а автомобіль «Хюндай» скотився трохи назад, внаслідок чого відбулось зіткнення.

Проаналізувавши зазначені показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , в сукупності з іншими матеріалами справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновку суду першої інстанції в частині не прийняття їх показань з приводу того, що під час руху водій автомобіля «Хюндай» розпочав рух назад, відкотився, оскільки такі твердження є технічно неспроможними та у повній мірі спростовуються наданими суду фотознімками з місця події, де відображено ушкодження транспортних засобів, з яких беззаперечно вбачається, що зіткнення відбулось правою передньою частиною автомобіля «Ауді» із лівим заднім кутом автомобіля «Хюндай», у той же час, допустивши таке зіткнення, водій автомобіля «Ауді» продовжив рух, внаслідок чого відбулось пошкодження правого дзеркала, правих передніх та задніх дверцят, правого переднього та заднього крила автомобіля «Ауді».

Таким чином, з`ясуванням умов дорожньої обстановки, а саме відомостей, які зафіксовані в схемі місця ДТП, дій обох водіїв, з урахуванням наданих ними пояснень на місці ДТП та безпосередньо у суді, розміщення транспортних засобів на дорозі до ДТП, характер та локалізація пошкоджень на транспортних засобах, напрямок руху автомобілів, їх місця зіткнення, характеру розташування транспортних засобів відносно один одного, їх габаритних характеристик, а також характер дій обох учасників пригоди, судом першої інстанції правильно встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ауді», в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, під час руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку, що призвело до пошкодження двох транспортних засобів.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові про винність ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 13.1 Правил Дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не було наведено та додаткових доказів не було надано.

Виходячи з сукупності вище приведених доказів, перевіривши їх при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку, вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вважає суд апеляційної інстанції, всупереч твердженням апелянта, суд першої інстанції з достатньою повнотою, об`єктивно та неупереджено дослідив докази, в тому числі і покладені в основу апеляційної скарги доводи, повно і правильно виклав їх в постанові, проаналізував у сукупності з іншими доказами і дав їм належну оцінку в плані достовірності і достатності для висновків по суті справи.

А тому, враховуючи наведене вважаю за необхідне залишити апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич