Справа № 359/4910/19
Провадження № 3/359/1821/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
07 червня 2019 м. Бориспіль
Заявлене місце вивезення товарів з митної території України митний пост «Щербаківка», пункт пропуску «Гоптівка Нехотєєвка» Харківської митниці ДФС.
Згідно з даними товаросупровідних документів одержувачем товару є компанія Haci Camalxan (AZ-1052 г. Баку ул. Ага Нейматулла, 80 Азербайджан).
Перевезення товарів здійснювалось вантажним автомобілем з державними реєстраційними номерами НОМЕР_4 / НОМЕР_5 .
18.02.2019 до Київської митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії від 13.02.2019 року №4533/7/99-99-20-02-01-17 стосовно отримання ними відповіді митних органів Республіки Азербайджан на запит про надання адміністративної допомоги. Згідно наданої інформації компанія Haci Camalxan (AZ-1052, г. Баку, ул. Ага Нейматулла, 80 АДРЕСА_2 ) не має ні яких договірних відносин з ТОВ «ПРЕМІОРІ» та не отримувала будь-яких товарів із України від ТОВ «ПРЕМІОРІ».
Згідно з ч.2 ст. 459 та п.7, п.43 ст.4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 65 Господарського кодексу України: пункт 3 - для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Пункт 5 - керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Перебуваючи на посаді керівника підприємства, ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний надавати до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.
Таким чином, керівником ТОВ «ПРЕМІОРІ» ОСОБА_1 , вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «Шини пневматичні гумові нові до легкових та легких вантажних автомобілів в асортименті...», задекларованих у митній декларації від 08.08.2017 №UA125270/2017/874670, загальною вартістю 788 872,21 гривень, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.
Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, ОСОБА_1 протягом 2017-2018 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.
У зазначених діях громадянина України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Представник митниці протокол підтримала та зазначила, що громадянин України ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. З огляду на вказане просила суд визнати винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів з конфіскацію даного товару.
Суд, заслухавши думку представника митниці, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що вина громадянина України ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Отже, склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.
В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» зазначено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.
Між тим, норма ст. 257 МК України чітко та вичерпно визначає поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 та п. 7, п. 43 ст. 4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Враховуючи стандартні правила 3.6 та 3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26.06.1999 в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 5.10.2006 № 227-V (далі - Протокол), національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант.
Декларантом може бути тільки особа, яка має чітко визначені повноваження щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон та підлягають декларуванню, а також відповідно до зазначених повноважень реалізовує право на декларування.
Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації (п. 3.8 Протоколу, ст. 88 МК України).
Так, ч. 1 ст. 87 МК України визначено, що декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники).
Працівники митниці не належним чином виявили суб`єкт порушення митних правил, оскільки ТОВ «ПРЕМІОРІ» в особі ОСОБА_2 було подано електрону митну декларацію типу ЕК 10 АА, якій було присвоєно реєстраційний № UA125270/2017/874670.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку, були надані повноваження саме щодо декларування товарів, які переміщувалися через митний кордон України на підставі поданої електронної декларації типу ЕК 10 АА з присвоєнням реєстраційного номеру. Оскільки укладання та підписання контракту ОСОБА_3 Ігорем ОСОБА_4 , як директором ТОВ «ПРЕМІОРІ» з «TERMEX CONTRACTS LIMITED PARTNERSHIP» в особі директора Даніели Димитрової, не дає підстав вважати, що саме ОСОБА_1 , являється декларантом, а тому не може нести відповідальність за дії, які він не вчиняв і не був уповноважений вчиняти.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення; товарів, предметів і речовин через митну територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів, які підтверджують винну громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.
Київською митницею ДФС не було встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 вчиненні дії мають умисел, спрямований на спричинення будь-яких негативних наслідків та на подання митному органу документів, які містять неправдиві данні щодо товару. У нього не було мети приховувати покупця товару від митного контролю.
Відповідно до протоколу про порушення митних правил, встановлено, що між ТОВ «ПРЕМЮРІ» та «TERMEX CONTRACTS LIMITED PARTNERSHIP» було укладено Контракт №2243 від 26.05.2017 відповідно до умов якого ТОВ «ПРЕМІОРІ» зобов`язувався продати TERMEX CONTRACTS LIMITED PARTNERSHIP» товар в асортименті, кількості та по цінам, узгодженим в Специфікаціях до кожної партії Товару. Відповідно до п. 3.1. вищезазначеного Контракту поставка Товару здійснюється на умовах поставки FCA (франко - перевізник) - м. Біла Церква відповідно до міжнародних правил ІНКОТЕРМС - 2010. З викладеного вбачається, що зобов`язання продавця по відношенню до товару зберігаються тільки до передачі їм товару перевізнику, обраному покупцем. Свобода у виборі покупцем логістичної компанії нічим не обмежена. Франко - це місце, де відповідальність за збереження і транспортування товару повністю перекладається на плечі покупця, як передбачено Контрактом - це м. Біла Церква. Під словом «Перевізник» можна розуміти особу, яка згідно з договором поставки продукції забезпечить транспортування вантажу на визначеному контрактом вигляді транспортного засобу або його комбінації.
Пунктом 3.3. Контракту визначено, що Покупець зобов`язується до 15 числа кожного місяця надавати Продавцю заявку на поставку Продукції з зазначенням кількості та асортименту Товару, в той же час в п. 3.3. Контракту зазначено, що вантажоотримувач на кожну партію Товару сторони зазначають в специфікації.
На виконання умов Контракту на адресу ТОВ «ПРЕМІОРІ» від контрагента TERMEX CONTRACTS LIMITED PARTNERSHIP» надійшли заявки відповідно до яких було вказано асортимент, кількість товару. Являючись добросовісним контрагентом та належним чином виконуючи умови Контракту ОСОБА_5 ТОВ «ПРЕМІОРІ» здійснило поставку товару, зазначеного в заявках шляхом завантаження вказаного товару на автотранспорт Покупця в м. Біла Церква та подано до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Південний термінал» Київської митниці ДФС митні декларації в електронному вигляді.
Суд звертає увагу, що ТОВ «ПРЕМІОРІ» виконуючи умови Контракту, в особі ОСОБА_1 , як посадової особи та директора товариства, жодним чином не порушив норм діючого законодавства України, адже в нього, як у приватної особи немає можливості перевіряти статус підприємства отримувача вантажу, а також відсутній такий обов`язок. Згідно встановленого контракту, який є одним з основних документів вчинення зазначених дій.
Одночасно з деклараціями були надані: рахунка-фактури від 07.08.2017 № 5584 та №5588; CMR від 08.08.2017 №141147.
Таким чином, ТОВ «ПРЕМІОРІ» добросовісно виконало господарське зобов`язання у відповідності до контракту та вимоги чинного законодавства, щодо необхідності митного оформлення товару.
Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка повинна містити дві складові, а саме: - переміщення чи дії спрямовані на переміщення товару з поданням документів, що містять неправдиві відомості (приховування від митного контролю).
З листа митних органів міністерства Республіки Азербайджан, який надійшов до Київської митниці ДФС отриманий лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії від 13.02.2019 №4533/7/99-99-20-02-01-17 стосовно отримання ними відповіді митних органів Республіки Азербайджан на запит про надання адміністративної допомоги. Згідно наданої інформації компанія Haci Camalxan (AZ-1052, г. Баку, ул. Ага Нейматулла, 80, Азербайджан) не має ні яких договірних відносин з ТОВ «ПРЕМІОРІ» та не отримувала будь-яких товарів із України від ТОВ «ПРЕМІОРІ».
Однак з матеріалів справи слідує, що ТОВ «ПРЕМІОРІ» продало ТОВ «TERMEX CONTRACTS LIMITED PARTNERSHIP» товар «шини пневматичні гумові нові до легкових та легких вантажних автомобілів в асортименті...», тобто в свою чергу свідчить, що ТОВ «ПРЕМІОРІ» жодним чином не співпрацює з «Haci Camalxan». Дана обставина, згідно з вимогами чинного законодавства не може слугувати підставою для визначення об`єктивної сторони даного правопорушення, як такого, що ОСОБА_1 переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару. Митним органом не заперечується та не спростовується, що відомості, зазначені в товаросупровідних документах, правдиві та відповідають дійсності.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо переміщення товарів на підставі фіктивного зовнішньоекономічного контракту та фіктивного інвойсу.
Виходячи з вищевказаного, беззаперечних та достатніх доказів на вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, митним органом не надано.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, висновки органу доходів і зборів про вину громадянина України ОСОБА_1 в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа митного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїла правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.
Отже, будь-яких дій громадянина України ОСОБА_1 які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним порушення митних правил, визначеного ч. 1 ст. 483 МК України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.
З огляду на викладене, дії громадянина України ОСОБА_1 не містять суб`єктивні та об`єктивні ознаки, а тому склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відсутній.
Згідно з ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що провадження відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись: ст. ст. 3, ч. 1 ст. 197, ст. 257, ст. 265, ст. 366, ст. 371, ст. 458, ч. 1 ст. 483, ст. 495 МК України, ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КпАП України,-
п о с т а н о в и в :
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя : Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.