Справа №461/9287/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року, суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю представника Львівської митниці ДФС Дунаса М.О., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Цаплака М.І. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів громадянина), закордонний паспорт: НОМЕР_1 , виданий 15.06.2016 року, орган, що видав 4436, запис номер 872,

за ст.472 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

згідно протоколу про порушення митних правил №7012/20900/18, 16.11.2018 року близько 17 год. 24 хв., гр.України ОСОБА_1 повертався із приватної поїздки з Республіки Польща в Україну в якості пасажира рейсовим автобусом марки «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що слідував по маршруту «Львів-Варшава», через митний кордон України в п/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС.

У ході проведення письмового декларування гр. ОСОБА_1 заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, а також задекларував особисті речі у кількості 38 (тридцять вісім).

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №132» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю автобуса на оглядовому майданчику у дорожніх сумках, що знаходилися у багажному відділенні зазначеного автобуса без ознак приховування, було виявлено не задекларований за встановленою формою товар, щодо якого встановлено обмеження відповідно до ч.2 ст.378 Митного кодексу України та Постанови КМУ № 434 від 21.05 2012 р., а саме: насіневий матеріал в асортименті в кількості 45 мішків. Загальна вага незадекларованого товару 142 кг. Під час надання письмових пояснень гр. ОСОБА_1 вилучені предмети правопорушення визнав своєю власністю та вказав, що переміщував їх в такий спосіб у зв`язку з незнанням митного законодавства. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару гр. ОСОБА_1 до митного оформлення не подав.

У відповідності до ст.257 МКУ, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість).

Матеріали про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли в провадження судді Мисько Х.М. 24.04.2019 року після апеляційного провадження та проведення Львівською Митницею ДФС додаткової перевірки та належного оформлення.

Розгляд протоколу про порушення митних правил №7012/20900/18 від 16.11.2018 року, призначався неодноразово про що було повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: на 25.04.2018 року (повідомлявся митним органом, що підтверджується матеріалами справи) - на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився; на 14.05.2019 року - подав клопотання про відкладення у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні; на 16.05.2019 року - подав клопотання про відкладення у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні; на 30.05.2019 року забезпечив явку свого представника.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Цаплак М.І. надав пояснення про те, що ОСОБА_1 тривалий час перебуває на стаціонарному лікуванні та заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник Львівської митниці ДФС в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, покликаючись на матеріали справи.

Судом встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил №7012/20900/18 від 16.11.2018 року адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 МК України, що ставиться у вину органом митниці, ОСОБА_1 вчинено 16.11.2019 року.

З огляду на те, що дане адміністративне правопорушення не є триваючим та з моменту його вчинення минуло більш, ніж шість місяців, строк накладення адміністративного стягнення минув, правових підстав для продовження такого строку законодавством не передбачено.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, виходячи із наступного.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини 1 цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, суд враховує положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушеньСтаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Враховуючи наведені обставини, провадження по справі слід закрити у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.24 КУпАП, конфіскація предмету, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення є одним із видів адміністративного стягнення.

Згідно з ч.3 ст.243 МК України, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених упункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися.

Таким чином, оскільки строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплили, вилучений товар підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 247, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 243, 459, 461, 467, 487, 527, 528 МК України МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 Митного Кодексу України закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №7012/20900/18 від 16.11.2018 року - повернути ОСОБА_1 , після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько