Провадження №3/428/8/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, посвідчення водія серії ВХР № 467303 кат. «А1,А,В,С1,С», не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2018 року о 22 годині 48 хвилин в м. Сєвєродонецьку на пр. Гвардійському,18-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAE WOO NUBIRA, державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме: порушення мови, координація рухів, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 09.12.2018 року був зупинений співробітниками поліції та в ході бесіди йому запропонували проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння, він погодився, але зазначив, що поїде до медичного закладу лише на своєму автомобілі. На що працівники патрульної поліції повідомили, що не мають права супроводжувати особу на її власному автомобілі. Оскільки він не бажав залишати автомобіль на вулиці, відмовився він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння. Також зазначив, що співробітниками патрульної поліції йому не були роз"яснені наслідки у разі відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння, а саме притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння. Крім того, зазначив, що 10.12.2018 року самостійно звернувся до Луганського обласного наркотичного диспансеру для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона обіймає посаду завідуючого відділенням Луганського обласного наркологічного диспансеру. Зазначила, що 10.12.2018 року до медичного закладу звернувся ОСОБА_1 для проходження перевірки на стан наркотичного сп"яніння. Усі необхідні аналізи в нього брала медична сестра. Вона лише поставила особистий підпис на відповідному висновку. Звернула увагу на те, що існують різні види наркотичних засобів, відповідно мають різний термін перебування (для виявлення) в організмі людини.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 09.12.2019, приблизно о 23-00 год. він був запрошений працівниками поліції у якості свідка при тому, як водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп"яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров"я, на що останній відмовився. Водія ОСОБА_1 було попереджено про адміністративну відповідальність за відмову від проходження медичного огляду на стан сп"яніння.

Обставини справи підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 122612 від 09.12.2018 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, в якому зазначено, що вона була запрошена працівниками патрульної поліції у якості свідка та в її присутності водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився;

- відеозаписом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції, який було зроблено 09 січня 2018 року, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 патрульним поліцейським було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп"яніння, для чого вони запропонували йому проїхали до медичного закладу. ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп"яніння. Працівниками патрульної поліції було попереджено ОСОБА_1 про складання в такому випадку протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та розпочато пошук свідків для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Протягом всього часу пошуку свідків ОСОБА_1 також не здійснював заходів щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп"яніння.

Вислухавши ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 ОСОБА_5 про захист прав і основних свобод людини 1950 року (ОСОБА_5) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп'яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, про що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться підписи у відповідних графах свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд лікарем закладу охорони здоров'я. Однак, ОСОБА_1 також відмовився від проходження такого огляду, що підтвердили зазначені свідки у своїй поясненнях, та не оспорюється ОСОБА_1 в ході судового засідання.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп'яніння у найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на проведення такого огляду, що відповідає вимогам п. п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, на що ОСОБА_1 відмовився.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., оскільки останній порушивши вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

При цьому, суд враховує особу ОСОБА_1, виходячи з того, що останній відповідно до довідки, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався, отримав посвідчення водія серії ВХР № 467303 кат. «А1,А,В,С1,С».

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, інвалідом не являється.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не вбачається.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. отримувач коштів: ГУК у Луг.обл./Луганська, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 2001, код класифікації доходів бюджету: 21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір) у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко