Справа № 710/571/19 Провадження № 3/710/287/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2019 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Округла, Тячівського району, Закарпатської області, жительку АДРЕСА_1 , зареєстровану АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 25.01.2013, безробітної, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не відомі, за ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №353569 від 04.05.2019 ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 04.05.2019 не повернулась зі школи додому та гуляла селом зі своїм хлопцем.

Дії ОСОБА_1 згідно з протоколом кваліфікуються за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, ст. 184 КУпАП, яка ставиться в вину правопорушнику ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, зокрема, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП України, яка зазначена в протоколі серії ГР №353569 від 04.05.2019 як кваліфікація дій ОСОБА_1 , встановлює відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Законом України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обов`язки батьків висвітлені в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якого батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

У ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що означає «непіклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя». Ним уважається:

незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;

неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення;

ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей;

несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;

невиявлення інтересу до її внутрішнього світу;

нестворення умов для здобуття нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №353569 від 04.05.2019 зазначено, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо невиховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання 04.05.2019 не повернулась зі школи додому та гуляла селом зі своїм хлопцем.

Однак, в матеріалах справи не міститься доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо невиховання своєї неповнолітньої доньки. Крім того, слід зауважити, що ухилення від виконання батьківських обов`язків та їх невиконання не є тотожними поняттями. Свідоме нехтування батька своїми обов`язками свідчить про умисну форму вини, тобто ухилення від здійснення таких обов`язків, а невиконання батьківських обов`язків може бути наслідком як неможливості такого виконання, так недбалого ставлення до них.

Відповідно до положень п.4 ч.3ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки в матеріалах справи, які надійшли 07.05.2019 до суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП, відсутні докази, на підставі яких суд зміг би зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП , у суду немає можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану справу, та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 150 СК України, ст.ст. 245, 247, 251, 254, 256, 278, 280 КУп АП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Н.П. Побережна