Номер справи 220/938/19
Номер провадження 3/220/414/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

смт Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при секретарі Сербіній І.В., за участю порушника ОСОБА_1 , захисника Богатченко В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євгенівка Великоновосілківського району Донецької області, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, до адміністративної відповідальності не притягувався, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (згідно паспортних АДРЕСА_2 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 026057 від 14 березня 2019 року, ОСОБА_1 , о 07-10 год. за адресою: с. Павлівка, вул.. Центральна, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей), відмовився від проходження медичного огляду та здачі аналізів, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні порушник пояснив, що дійсно 14 березня 2019 року, ОСОБА_1 , о 07-10 год. за адресою: с. Павлівка, вул.. Центральна, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 . На задньому пасажирському сидінні з ним їхала ОСОБА_2 . Був зупинений співробітниками поліції, які намагались звинуватити його у порушенні правил дорожнього руху. При цьому прав та причин зупинки поліцейський не пояснив. З дій поліцейського він зрозумів, що необхідно їхати за ним для медичного обстеження. Приїхав до лікарні м. Вугледар, медсестрі було надано направлення на медичне обстеження та запропоновано поліцейським здати біологічні зразки сечі. Оскільки порушнику не вдалося фізично це зробити, поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення. Жодних альтернативних варіантів для виявлення наявності або відсутності стану сп`яніння медичними працівниками не пропонувалось. Порушник намагався пройди огляд на стан сп`яніння у м. Волноваха, щоб здати там аналіз крові, але там йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю направлення для такого огляду. Наркотичні засоби не вживає. Винним себе не визнає, оскільки не відмовлявся від проходження огляду.

Захисник у судовому засіданні просила провадження по справі закрити за відсутністю у діях порушника складу адміністративного правопорушення, надала дане клопотання також у письмовому вигляді (а.с. 19-21). Зазначила, що у направлення невірно зазначена назва лікувального закладу, де пропонувалось порушнику пройти огляд на стан сп`яніння, даний заклад взагалі не має правових підстав для проведення такого огляду. Порушник не відмовлявся від проведення медичного огляду, але йому було запропоновано лише один варіант проходження такого обстеження, який він не зміг пройти фізично (здати аналіз сечі), інших альтернативних варіантів йому запропоновано не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, вранці 14.03.2019 р. вона зі своїм сусідом на належному йому автомобілі поїхали у м. Вугледар за лікарні, на її прохання. При цьому вона знаходилась на задньому пасажирському сидінні. Близько 07-10 год. у с. Павлівка співробітники поліції зупинили автомобіль, причин зупинки не пояснювали, прав не роз`яснювали, намагались віднайти, чи скоював водій адміністративне правопорушення, потім сіли у автомобіль та поїхали попереду, а вона та порушник поїхали за поліцейськими, як вона зрозуміла, до лікарні. У лікарні її порушник висадив та вона пішла по своїх справах. Під час поїздки з порушником, він вів себе, як завжди, на її думку, не знаходився у стані сп`яніння. Співробітники поліції під час зупинки транспортного засобу не пропонували порушнику прямою мовою пройти медичне обстеження. Їх розмову їй було чутно, оскільки вона знаходилась на задньому пасажирському сидінні автомобілю.

У судове засідання за викликом не з`явились особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Захисник та порушник не наполягали на їх допиті.

Вислухавши пояснення порушника, захисника, свідка ОСОБА_2 , дослідивши надані докази правопорушення у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується порушнику, передбачає відповідальність за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 026057 (а.с. 3), 14 березня 2019 року, ОСОБА_1 , о 07-10 год. за адресою: с. Павлівка, вул.. Центральна, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей), відмовився від проходження медичного огляду та здачі аналізів, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Як вбачається з вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.(розділ 1, п. 4)

У даному протоколі не конкретизовано достатні ознаки, які б стали підставою для проведення огляду порушника на стан наркотичного сп`яніння, оскільки виходячи з вимог зазначеної Інструкції. само по собі почервоніння очей не може взагалі свідчити про знаходження особи у стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність зупинки порушника співробітником поліції та про безпідставність вимоги про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння порушника.

З наведеного виходить, що всі подальші дії співробітника поліції, у тому числі й складання протоколу про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на законних підставах.

Доказів того, що порушник відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння суду не надано, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 порушник на протязі двох годин відмовлявся здати аналізи (а.с. 6), а згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с. 7), фактично порушник на протязі двох годин не здав аналізи. Згідно рапорту інспектора СРПП Дріль Є.В., порушник протягом двох годин аналізи не здав, при присутності двох свідків, по відношенню до ОСОБА_1 складено адміністративний протокол (а.с. 8). Суд критично відноситься до показань зазначених свідків, оскільки вони не узгоджуються між собою, з таких показань неможливо чітко встановити, чи не зміг порушник здати аналізи, фізично, неможливо з`ясувати які аналізи, з якою необхідністю повинний був порушник здавати, чи відмовлявся від здачі таких аналізів, чи взагалі відмовився від проходження медичного огляду. З рапорту інспектора (а.с. 8) теж неможливо встановити вказані обставини.

Суд звертає увагу, що направлення на медичне освідування, додане до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5) взагалі не містить даних, у зв`язку з чим необхідно провести медичне обстеження водія ОСОБА_1 та яке саме обстеження необхідно провести, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (розділ 2, п. 8). Проте, на адвокатський запит, закладом охорони здоров`я, суду надано направлення водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.03.2019 р. (а.с. 24,25), яка відповідає в цілому вищевказаним вимогам Інструкції, за виключенням того, що з даного направлення також неможливо встановити задля чого та у зв`язку з чим проводиться медичний огляд, та зазначено, що поліцейським встановлені ознаки сп`яніння (але не зрозуміло якого): почервоніння очей, змазана мова. Проте такої ознаки, як змазана мова у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено (а.с. 3). Таким чином, суду надано два різні направлення порушника не медичне обстеження, без обґрунтування відмінностей у таких направленнях, що викликає сумнів у правомірності складання таких направлень та дій посадових осіб під час цього.

Зважаючи на пояснення порушника, йому не було роз`яснено прав, передбачених ст. 268 КпАП України, а також на те, що відсутній підпис порушника після відмітки про роз`яснення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення прав порушника, суд приходить до висновку, що права порушнику, передбачені ст. 268 КпАП України не роз`яснені, що є грубим порушенням прав ОСОБА_1 , у тому числі, й права на захист.

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Лучанінова проти України» (Заява № 16347/02) встановлено, що для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника з самого початку провадження (див. рішення у справах «Сальдуз проти Туреччини» (Salduz v. Turkey) [ВП], заява № 36391/02, п. 52, від 27 листопада 2008 року, та «Яременко, проти України» (Yaremenko v. Ukraine), заява № 32092/02, пп. 90-91, від 12 червня 2008 року). За необхідності захисник повинен призначатися офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії» (Kamasinski v. Austria), п. 65, Series A № 168).

За таких обставин, з урахуванням встановленого судом порушення права на захист ОСОБА_1 , у суду викликає сумнів правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення. Обставини, зазначені у даному протоколі, встановлені з порушенням права ОСОБА_1 на захист. Доказів зворотнього представниками поліції не надано.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Досліджуючи матеріали провадження, вислухавши пояснення порушника та свідка ОСОБА_2 , суд дійшов висновку дані пояснення є правдивими, узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та не підтверджують наявність вини у діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 185, , 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора в апеляційний суд Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Дурач