КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Тоцького Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 05.03.2019, о 02 год. 42 хв. по вулиці Нижній Вал, 33, у м. Києві, керував автомобілем «Джилі», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння кінцівок, підвищена жвавість, розширені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови отримав 30.04.2019, тоді як подав апеляційну скаргу 08.05.2019.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилався на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб він повинен був пройти на вимогу поліцейського, та не вказано, що йому було роз`яснено порядок проходження огляду.

З викладених у протоколі даних незрозуміло, за які дії складено протокол: керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, чи відмову від проходження огляду.

Також апелянт посилався на порушення працівниками поліції встановленого ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду, оскільки йому не було запропоновано спершу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння, та його не відсторонили від керування транспортним засобом.

Суддя місцевого суду не викликав для допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Письмові пояснення вказаних свідків не містять даних про наявність у нього ознак сп`яніння, а тому вказані пояснення не узгоджуються із даними протоколу про адміністративне правопорушення та є недопустимими доказами.

Крім того, суддя місцевого суду не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи, та провів судовий розгляд у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Тоцького Б.А., які просили поновити строк апеляційного оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення процесуального строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови відсутні. Як зазначено у апеляційній скарзі, копію постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 вручено 30.04.2019, тоді як подано апеляційну скаргу 08.04.2019.

У зв`язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення ОСОБА_1 у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 4-5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 12 Розділу II вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 05.03.2019, у відповідності до якого, цього ж дня о 02 год. 42 хв. по вулиці Нижній Вал, 33, у м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «Джилі», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння кінцівок, підвищена жвавість, розширені зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил /а.с. 1/;письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.03.2019, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 05.03.2019 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я /а.с. 3-4/; даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря-нарколога на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, та відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду /а.с. 5/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що йому, у порушення вимог Інструкції, на місці зупинки транспортного засобу не пропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, натомість одразу запропонували пройти огляд безпосередньо у медичному закладі охорони здоров`я, не грунтуються на вимогах закону та не свідчать про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

З аналізу ст. 266 КУпАП та пункту 12 Розділу II Інструкції убачається, що огляд особи на стан наркотичного сп`яніння проводиться у медичному закладі охорони здоров`я, та положеннями чинного законодавства не передбачено проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відсутність у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.03.2019 даних про наявність у ОСОБА_1 ознак стану наркотичного сп`яніння, не свідчить про неналежність вказаних доказів з цих підстав.

Посилання апелянта на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення конкретних даних про те, який саме вид огляду на стан сп`яніння та у який спосіб запропоновано йому працівниками поліції, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду, але не знайшли свого підтвердження.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить у собі всі необхідні відомості, у тому числі суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається із матеріалів справи та даних відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, працівниками поліції у повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції під час здійснення пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а тому доводи апелянта про порушення процедури та порядку проведення огляду, є безпідставними.

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом та направлення для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, положення ст.ст. 256, 266 КУпАП, не передбачають обов`язок уповноваженої особи долучати до протоколу про адміністративне правопорушення направлення особи для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду і посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду не викликав свідків для допиту у судовому засіданні.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду суддею місцевого суду та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 , який наділений правом під час судового розгляду подавати клопотання про виклик та допит свідків, з відповідними клопотаннями, у тому числі про безпосередній допит у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не звертався.

Крім того, та обставина, що суддя місцевого суду не викликав для допиту у судовому засіданні свідків, не впливає на правильність прийнятого суддею рішення, оскільки наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи та провів судовий розгляд у його відсутності, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 повідомлено про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення 27.03.2019 за адресою місця його проживання судової повістки з викликом у судове засідання на 10.04.2019, однак ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився /а.с. 8/.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник