Справа № 404/2858/19
Номер провадження 3/404/877/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, при секретарі Мороковій І.В., за участю прокурора Солопова Ю.О., правопорушника ОСОБА_1 ., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магнітогорськ Мурманської області Російської Федерації, громадянина України, який до 07.10.2016 року працював помічником чергового Кіровоградського відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2019 року № 20/19 вбачається, що ОСОБА_1 з 07.10.2016 р. було звільнено з Національної поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідно особою, яку законом зобов`язано подавати декларацію.

В порушення вимог абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, а саме 17.10.2017 о 17.06 год., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не визнав, посилаючись на те, що він не знав про обов`язок подання електронної декларації після звільнення, при цьому дізнавшись про необхідність її подання, він одразу ж вжив заходів щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік. Також зазначив, що він не мав умислу на вчинення зазначеного адміністративного правопорушення. При цьому заявив клопотання в якому просив закрити провадження на підставі ст.38 КУпАП, так як на час розгляду справи сплив строк притягнення його до адміністративної відповідальності.

Прокурор під час розгляду справи підтримав протокол та вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад корупційного діяння, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи, а тому просив визнати його винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, проте не заперечував щодо закриття провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та його вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення №20/2019 від 21.04.2019 року, якими встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП (а.с. 1-4); постановою про закриття кримінального провадження від 10.04.2019 року (а.с. 6-8); наказом про призначення, з якого вбачається, що 07.11.2015 року ОСОБА_1 призначено полійцейським Кіровоградського ВП ГУ НП в області, присвоївши йому спеціальне звання старший сержант поліції (а.с. 8); наказом про звільнення зі служби в поліції, з якого вбачається, що 07.10.2016 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за влансим бажання (а.с. 9); памятками про ознайомлення його із ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та зі ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання та протидії корупції» (а.с. 10-11), рапортом та роздрукованою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацією за минулий рік (після звільнення), згідно відмостей яких вбачається, що декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік ОСОБА_1 було подано 17.10.2017 о 17.06 год. (а.с. 15-19).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , відповідно до частиною 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» Тесля М.А., будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП України. А його доводи про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, суд розцінює критично та не бере їх до уваги, через їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з наявними у справі доказами, так як станом на 01.05.2017 ОСОБА_1 були відомі положення ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та ст. 12 ЗУ «Про засади запобігання та протидії корупції».

У зв`язку з чим, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАп у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи характер та ступінь скоєного адміністративного правопорушення, вважаю необхідним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, але в зв`язку з тим, що за вказаним фактом винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.04.2019 року, матеріали надійшли до суду 22.04.2019 року, та в зв`язку з тривалим повідомленням про час та місце розгляду справи, на момент розгляду справи сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності передбачений ст. 38 КпАП України, а тому на гр. ОСОБА_1 не може бути накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративна справа підлягає закриттю, тому судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко