Справа № 431/2648/19
Провадження № 33/810/90/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 10 червня 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., з участю правопорушника ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, представників Луганської митниці ДФС Царевського М.С. та Гнилобокова Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 07 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Удмуртська АССР, громадянина Росії, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 1824 гривень 00 копійок, з конфіскацією товару 27 качалок ковбаси «Махан» виробництва ТМ «Світ м`яса» загальною вагою 6 кг, з конфіскацією автомобіля «Volkswagen Passat»

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 17.04.2019 о 14.20 годині в зоні митного контролю митного поста «Мілове» Луганської митниці ДФС під час проведення митного контролю та огляду автомобіля «Volkswagen Passat», на якому прямував з України до РФ громадянин РФ ОСОБА_1 в спеціально виготовленій ніші - в запасному колесі вказаного автомобіля, на якому була вирізана частина корду покришки, в порожнинах якого було виявлено 27 качалок ковбасних виробів. Дане колесо знаходилось в штатній ємності днища багажного відділення прорізом до днища автомобіля, під металевою кришкою днища багажника та прикрите килимковим покриттям. Вказані ковбасні вироби ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовленого сховища, що утруднювало виявлення товару. При проходженні митного кордону ОСОБА_1 не заявив про переміщення вказаних ковбасних виробів через митний кордон України, а його дії були спрямовані на їх переміщення з приховуванням від митного контролю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову судді в частині накладення на нього адміністративного стягнення щодо конфіскації транспортного засобу Volkswagen Passat, та не застосовувати до нього це стягнення. Вважає, що вказана постанова не в повному обсязі відповідає вимогам законодавства, оскільки стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу накладено у неспівмірному розмірі зі вчиненим ним правопорушенням. З посиланням на п. 53 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі МК) щодо поняття спеціально виготовленого сховища (тайник), зазначає, що запасне колесо автомобіля не є спеціально виготовленим у транспортному засобі сховищем, оскільки автомобіль конструктивно не змінювався, додатково не розбирався. На його думку, підлягає конфіскації лише запасне колесо зазначеного автомобіля. Вказує на роз`яснення п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» стосовно необхідності враховувати співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався, при прийнятті рішення про конфіскацію такого транспортного засобу. Окрім того, вважає, що суддею не дотримано статтю 1 Протоколу № 1 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Також у рішенні Європейського суду з прав людини «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначено, що при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, стягнення повинне бути пропорційним, відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам. Вважає, що у даному випадку застосування конфіскації автомобіля є явно несправедливим та порушує справедливий баланс між інтересами суспільства та його інтересами.

Заступником начальника Державної фіскальної служби України в Луганській області ОСОБА_2 Ю. подано заперечення на апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 , в яких він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, посилаючись на законність постанови судді.

При апеляційному розгляді були заслухані:

- ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- представники Луганської митниці ДФС Царевський М.С. та Гнилобоков Р.В., які заперечували порти задоволення апеляційної скарги, посилаючись доводи заперечень на неї.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного перегляду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 489 МК, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного його вирішення.

Суддею при розгляді цієї справи дотримані зазначені вимоги закону.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції вірно були встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК, що не оспорюється останнім в апеляційній скарзі.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статей 33-35 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Законом передбачено, що при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, визначених у ч.1 ст. 483 МК, накладається обовязкове додаткове стягнення у вигляді конфіскації транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з п. 53 ч.1 ст.4 МК спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Законом встановлено, що відповідальність настає не за виготовлення тайника, а за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).

Оскільки порушення митних правил, а саме переміщення ковбаси, вчинено з використанням транспортного засобу, в якому попередньо було здійснено демонтаж та монтаж відповідних складових без заподіяння автомобілю конструктивних змін, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення додаткового обов`язкового стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на не співмірність вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався, не є такими доводами, що унеможливлюють застосування конфіскації транспортного засобу згідно вимог ч. 1 ст. 483 МК.

При цьому національним законодавством не передбачено необхідності враховувати співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил з вартістю транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався, при прийнятті рішення про конфіскацію такого транспортного засобу.

За таких обставин судове рішення про конфіскацію транспортного засобу із спеціально виготовленим сховищем (тайником) запасним колесом, що використовувалися для переміщення товарів було здійснено на умовах, передбачених законом, що відповідає статті 1 Протоколу № 1 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», та не суперечить рішенню Європейського суду з прав людини «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, тобто у межах, установлених цим Кодексом

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені правові підстави для зміни постанови судді.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Старобільського районного суду Луганської області від 07 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду В.Ф. Люклянчук