ПОСТАНОВА

Справа № 520/10009/19

Провадження № 3/520/3108/19

18.06.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ГР №123400 від 20.04.2019, складений ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі ГУНП в м.Одесі лейтенантом поліції Далі К.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 20.04.2019 близько 12.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру по відношенню до батька ОСОБА_2

Вказані дії ОСОБА_1 були кваліфіковані офіцером поліції за ч.1 ст.173-2 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про час а місце проведення судового засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 , ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає.

Дослідивши зібрані офіцером поліції матеріали, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Так, в матеріалах справи, окрім заяви та пояснень зацікавленої особи, відсутні інші докази, насамперед пояснення свідків правопорушення. Пояснень лише однієї зацікавленої особи, явно недостатньо для висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Крім того, офіцер поліції не розкрив, у чому саме полягало вчинення домашнього насильства.

Тому, за відсутністю доказів та через неправильне складання протоколу про адміністративне правопорушення в діях ОСОБА_1 не вбачається наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.