Справа № 307/722/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2019 року.

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 визнанво винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн.

За постановою суду, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 20.02.2019, в с АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами на адресу своєї дружини ОСОБА_2 та виганяв її з будинку, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом не встановлено коли саме ним вчинено правопорушення та в протоколі про адміністративне правопорушення також такого не зазначено. З пояснень ОСОБА_2 слідує, що правопорушення було триваючим, однак не зазначається коли воно почалося та ким його виявлено. Посилаючись на Закон України «Про попередження насильства в сім`ї», вважає, що протокол не містить конкретних дій та коли саме вони відбулись з його боку по відношенню до потерпілої, які б утворювали об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, суд не встановив, а матеріали справи не містять того, що заявник ОСОБА_2 є членом сім`ї , її статус, ступінь споріднення. Також не встановлено умислу, які саме діяння спричинило шкоду та чим вона визначена. Вказує, що суд у постанові не описав за які конкретні дії він визнаний винним. Стверджує, що відозапис долучений до справи, при ньому не оглядався, однак суд на нього зіслався у постанові. Крім того, відеозапис при складанні протоколу не був долучений, а за клопотанням ОСОБА_2 долучений судом до справи. Вважає що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний розгляд проводиться на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП за відсутності апелянта ОСОБА_1 , який в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Перевіривши матеріали справи, відтворивши відеозапис події, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення,

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП та висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Під час розгляду справи судом з повнотою перевірено обставини правопорушення, заслухано як потерпілу, так і особу, яка притягнута до відповідальності, враховано відозапис події, здійснений дочкою подружжя, та який долучений до справи, як доказ відповідно до положень ст.269 та ст. 251 КУпАП, які в сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №030733 від 28.02.2019; заявою ОСОБА_2 про вчинене правопорушення від 20.02.2019; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2КУпАП, що узгоджується із положеннями Закону України "Про попередження насильства в сім`ї".

Зазначені докази зібрані відповідно до ст. 251 КУпАП, є достатніми та належними і судом дана їм оцінка правильна.

Посилання апелянта на те, що судом не встановлено коли саме відбулося правопорушення, а в протоколі не зазначено часу вчинення такого, та що належними доказами не підтверджено те, що вони є подружжям, не спростовує висновків суду та факту вчинення правопорушення, так як відповідно до заяви про вчинення правопорушення, потерпіла ОСОБА_2 звернулася до правоохоронних органів 20.02.2019 з приводу неправомірної поведінки її чоловіка, яким є ОСОБА_1 , і така її заява була зареєстрована в органах поліції 20.02.2019 та відповідно до якої проведена перевірка, за результатами чого складений протокол про адміністративне правопорушення. Будь-яких доказів на противагу цьому, апелянт не навів, в тому числі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, як і не вказав обставин, які б могли бути враховані при перевірці доказів та накладенні адміністративного стягнення. Разом з тим, таких недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, які б вказували на невідповідність його вимогам ст. 256 КУпАП, та повернення його на дооформлення, не вбачається.

Не відповідає фактичним обставинам також твердження апелянта про те, що суд не вказав за які саме дії визнав його винним. У постанові суд зазначив, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме умисно вчинив діяння психологічного характеру, тобто виражався в адресу дружини ОСОБА_2 нецензурними словами, виганяв її з будинку, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови місцевого суду, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тячівського районного суду від 18 березня 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: