Провадження № 33/4820/488/19
Справа № 673/1501/19 Головуючий в 1-й інстанції Дворнін О. С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гаврилюка С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 6 вересня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 6 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07 червня 2019 року о 22 год. 30 хв. керував транспортним засобом «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Промисловій в м. Деражня Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п «а» п.2.9. Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві заборонено керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , без належного повідомлення про день та час слухання справи, чим судом порушено його право на захист. Суд належним чином не дослідив доказів по справі, не викликав та не допитав свідків. Вказує, що свідки могли не бачити, як ОСОБА_1 продував прилад «Драгер», оскільки були запрошені пізніше, пояснення свідків написані на однакових заготовлених бланках. Не роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП. Вважає, що огляд на стан сп`яніння, який проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест 6810» є недопустимим, оскільки відомості про вищевказаний прилад відсутні у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. В протоколі не зазначено, коли даний прилад пройшов технічне обслуговування (калібрування), в зв`язку з чим, вважає, що його огляд проведений з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, на адресу суду подав заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Гаврилюка С.О. в підтримання доводів апеляційної скарги, який просив постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження в справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не можуть бути прийнятими до уваги, позаяк спростовуються сукупністю досліджених апеляційним судом доказів, в той же час апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що суд розглянув справу у відсутність правопорушника з порушеннями вимог ст. 268 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 серпня 2019 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП були направлені до Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області для вирішення питання про направлення справи за підсудністю. Матеріали адміністративної справи надійшли до Деражнянського районного суду Хмельницької області 28 серпня 2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Дворніну О.С. 2 вересня 2019 року (а.с. 23, 24).

Як видно з матеріалів справи, розгляд справи щодо ОСОБА_1 відбувся 6 вересня 2019 року у відсутність особи, що притягується до відповідальності, за відсутності в суду будь-яких даних про його повідомлення про місце, день та час судового розгляду. Згідно довідки, яка наявна в матеріалах справи (а.с.25), SMS повідомлення ОСОБА_1 на вказаний номер не доставлено. В інший спосіб ОСОБА_1 судом не повідомлявся взагалі.

Зважаючи на відсутність будь-яких даних про повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання 6 вересня 2019 року, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про судове засідання, в якому суд ухвалив оскаржуване ним рішення, матеріалами справи не спростовано.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що в суду першої інстанції, за відсутності об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 в передбачений законодавством спосіб був повідомлений про судовий розгляд, не було підстав проводити судовий розгляд в відсутність ОСОБА_1 , чим судом порушено його право на захист, що тягне за собою скасування судового рішення з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Апеляційний суд зауважує, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що конституційне право на участь в судовому засіданні, право бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду не може бути формальним.

Як видно з постанови суду першої інстанції, суд в основу доведеності вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмові пояснення свідків, результат тесту приладу «Драгер» та інше.

Апеляційним судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими апеляційним судом доказами.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений 7 червня 2019 року поліцейським СРПП Деражнянського ВнП сержантом поліції Телемонюком Д.В., того ж дня, о 22 год. 30 хв. в м.Деражня по вул. Промисловій, ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Omega», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія було проведено за допомогою приладу «Драгер 6810» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення від 7 червня 2019 року (а.с.3), який підписаний апелянтом без зауважень з приводу його змісту, даними результату огляду за допомогою спеціального приладу «Drager Аlcotest 6810», прилад №ARCD-0511, принтер ARCC № 5066 з результатом 2,73 ‰ (а.с.4), даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1 , що дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 був згодний з результатами огляду (а.с. 6). Вказані обставини підтверджуються також відеозаписом фіксування правопорушення (а.с.5), переглянутого під час апеляційного розгляду.

Згідно запису відеофіксування вчинення правопорушення видно, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху (неосвітлений номерний знак на транспортному засобі, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів). В поліцейських згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» були підстави для зупинки транспортного засобу. Під час виявлення та фіксування цього правопорушення поліцейськими були виявлені ознаки вживання водієм алкогольних напоїв. Ті обставини, що водій був зупинений не в зв`язку з вчиненням саме правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, не вказують про відсутність в поліцейських підстав для вчинення дій, пов`язаний з фіксуванням правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому такі твердження захисника в апеляційному суді не можуть бути враховані.З відео також видно, що під час розмови поліцейський повідомив про наявність ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), на що ОСОБА_1 повідомив, що вживав ліки (в подальшому під час огляду вже вказував про вживання слабоалкогольних напоїв, в незначній кількості (1 пляшка пива). Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд в медичному закладі, однак згодом виявив бажання пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Аlcotest 6810», працівники поліції роз`яснили процедуру огляду та в присутності двох свідків було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи, що спочатку водій виявив бажання пройти огляд зразу в медичному закладі, куди поїхав добровільно, та, перебуваючи там, вирішив пройти огляд, який проводять поліцейські, факт непроведення огляду на місці не вказує про порушення процедури проведення огляду.

Зважаючи на те, що на відеозаписі, долученому до справи, зафіксовано присутність двох свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, в апеляційного суду відсутні підстави для виклику та допиту як свідків, так і поліцейських. Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що апелянт виказує слушні зауваження, що пояснення свідків, які не були допитані під час судового розгляду безпосередньо судом, не повинні покладатись в основу доведеності вини особи.

За змістом п.п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Обґрунтованих підстав вважати складений щодо ОСОБА_1 протокол недопустимим доказом, апелянтом не наведено ні в апеляційній скарзі, ні його захисником в апеляційному суді. Твердження ОСОБА_1 не вказують про те, що протокол був складений з істотними порушеннями вимог законодавства. Ті обставини, що протокол не підписаний свідками, які були присутні під час огляду, не вказує, що протокол складений з порушенням ст.256 КУпАП, зважаючи, що огляд водія проводився в їх присутності. Вказані обставини, не дають апеляційному суду підстав вважати такий доказ недопустимим, відтак такі доводи захисника на увагу не заслуговують.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо неможливості врахування результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, з допомогою спеціального технічного засобу «Drager alcotest 6810», то апеляційний суд звертає увагу, що вищевказаною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, визначено процедуру проведення огляду, в тому числі на стан алкогольного сп`яніння. П. 3 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Про наявність вказаних документів, термін їх дії було поліцейським повідомлено ОСОБА_1 до проведення огляду та продемонстровано, що підтверджується даними відеозапису. Підстав вважати, що огляд проведений з використанням неналежного технічного засобу, не встановлено.

Доводи апелянта, що в протоколі не зазначено, коли останній раз технічний прилад проходив технічне обслуговування (калібрування), не можуть бути врахованими, як підстави для закриття провадження з цих підстав. В законодавстві відсутні вимоги щодо обов`язкового зазначення таких даних у протоколі, останнє калібрування приладу зазначено на роздруківці результату тестування на алкоголь (останнє калібрування 10.10.2018 року).

Періодичність повірки вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України № 1417/29547 від 01.11.2016 року і становить один рік.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог законодавства, тому такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Апелянт відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, а тому доводи ОСОБА_1 , що йому не роз`яснено його прав на увагу не заслуговують, також факт роз`яснення прав зафіксовано і на відеозаписі.

З врахуванням викладеного, підстави для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Однак, на час ухвалення апеляційним судом рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі має бути закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 6 вересня 2019 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя