ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/317/19 Головуючий в 1-й інстанції Дацюк О.І.
Єдиний унікальний № 336/6385/18 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Пивоварова В.І., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2019 року стосовно нього, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2019 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого директором ПВКФ «Бірс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, 12 жовтня 2018 року приблизно о 09.05 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daewoo Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючи по вул. Іванова у м. Запоріжжя в районі будинку № 11, при зміні напрямку руху не впевнився у безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Citroen C Elysee, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок ДТП транспортні засоби були пошкоджені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що саме водій ОСОБА_3 здійснив небезпечний маневр на великій швидкості, який призвів до ДТП. При цьому, суд першої інстанції не дав належної оцінки зібраним у справі доказам. Суддею першої інстанції не було взято до уваги його пояснення, але він провину свою не визнав. З наданого відеозапису з реєстратора в автомобілі водія ОСОБА_2 однозначно вбачається, що останній виїхав на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що зустрічна смуга руху вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, та що після завершення обгону він зможе повернутися на свою смугу, не створюючи перешкод для транспорту, який він обганяє. При цьому, колона транспортних засобів, яку він обганяв, не мала жодних ділянок, на яких він мав можливість повернутися на смугу свого напрямку руху, завершуючи маневр обгону. Таким чином, в дорожній ситуації, обставини якої наведено в матеріалах справи, водій ОСОБА_3 для забезпечення належного рівня безпеки перед початком виконання маневру обгону колони транспорту повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 14.2 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з протоколу складеного 12.10.2018 року, його показань, подія ДТП відбулася о 08.20 год., а ОСОБА_3 зазначає, що ДТП трапилось о 08.40 год. В той час, суд в оскаржуваній постанові встановив, що подія ДТП мала місце 12.10.2018 року близько 09:05 год. Вказане свідчить, що вимог закону про своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи не дотримано. З урахуванням пояснень обох водіїв, наявного відеозапису, з якого вбачається, що саме водій ОСОБА_3 допустив порушення ПДР, що викликало небезпечну дорожню обстановку та призвело до виникнення ДПТ у зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 п.12.3 та п.14.2 ПДР України, а тому незрозумілим та необґрунтованим є рішення інспектора патрульної поліції щодо складення протоколу про порушення ПДР України саме тільки на ОСОБА_1

Враховуючи зазначені обставини вчинення ДТП, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються доказами у своїй сукупності.

Крім того апелянт зазначає, що копію постанови його представник отримав лише 11.05.2019 року, апеляційна скарга була подана 15.05.2019 року, а тому вважає строк пропущеним з поважних причин.

На підставі викладеного, просить поновити строк оскарження постанови суду першої інстанції; скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Пивоварова В.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили провадження по справі закрити; ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що судом першої інстанції постанова не проголошувалась, копію постанови представник ОСОБА_1 отримав лише 11.05.2019 року, апеляційна скарга була подана 15.05.2019 року, суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права, доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_1 реалізувати своє право на захист в судовому засіданні, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 провину свою не визнав та пояснив, що рухався на автомобілі по вул. Іванова з боку прохідної ДП «Івченка-Прогрес» в колоні автомобілів. Маючи намір розвернутись, в місці, де дорожня розмітка дозволяла здійснити такий маневр, увімкнув покажчик повороту та розпочав маневр розвороту, але в цей момент автомобіль під керуванням ОСОБА_2 здійснював обгін, тому і сталось зіткнення. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 ПДР, а саме пунктів 14 б, в, г, п.14.2 б та п.12.3.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №077947 від 12 жовтня 2018 року (а.с.2); схемою місця ДТП та фотознімками до неї, в яких відображені всі необхідні дані щодо руху транспортних засобів та їх розташування після ДТП, а також зафіксовані пошкодження автомобілів унаслідок ДТП (а.с.3, 6); письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які відібрані на місці ДТП (а.с.4-5); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 12.10.2018 року; висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 29.01.2019 року (а.с.50-63).

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що рухався по вул. Іванова у м. Запоріжжя та вирішив здійснити маневр обгону автомобілів, що рухались перед ним. Увімкнувши покажчик повороту та переконавшись у відсутності на зустрічній смузі руху транспортних засобів, розпочав маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху та випередив приблизно п`ять автомобілів, однак, в цей момент зненацька автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку, виїхав перед ним на зустрічну смугу руху та сталось зіткнення.

Обставини зазначені водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , в тому числі взаємне розташування транспортних засобів, об`єктивно підтверджуються схемою місця ДТП, фототаблицею до неї, а також наявним в матеріалах справи відеозаписом відеореєстратора автомобіля ОСОБА_2 , з якого вбачається, що автомобіль під керування ОСОБА_2 , рухаючись по вул. Іванова у м. Запоріжжя, у місці, де дорожня розмітка дозволяє виїзд на зустрічну смугу руху, розпочинає маневр обгону автомобілів, які рухаються попереду у попутному напрямку, випереджає чотири автомобілі, натомість автомобіль під керуванням ОСОБА_1 безпосередньо перед автомобілем ОСОБА_6 виїжджає на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталось зіткнення.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи від 29.01.2019 року в дорожній ситуації, обставини якої наведені у матеріалах справи, водій автомобілю Citroen C Elysee ОСОБА_3 для забезпечення належного рівня безпеки перед початком маневру обгону колони транспортних засобів повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 14.2 ПДР України, а, виявивши, що автомобіль Daewoo Nubira під керуванням ОСОБА_1 розпочав виконання маневру повороту ліворуч або розвороту, для запобігання зіткненню транспортних засобів діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.

Водій автомобілю Daewoo Nubira Голіков С. ОСОБА_7 в дорожній ситуації, обставини якої наведені у матеріалах справи, для забезпечення належного рівня безпеки перед початком маневру повороту ліворуч або розвороту повинен був завчасно увімкнути світловий покажчик лівого повороту та впевнитись у тому, що його дії не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху у відповідності до вимог п.10.1 ПДР України.

Технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем Citroen C Elysee у водія ОСОБА_1 залежала від виконання п.10.1 ПДР України.

Невідповідність дій водія автомобілю Daewoo Nubira ОСОБА_1 вимогам п.10.1 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП, оскільки безпосередньо його дії призвели до створення небезпеки для руху водієві автомобілю Citroen C Elysee, змушуючи останнього вживати заході для запобігання зіткненню транспортних засобів.

Невідповідність дій водія автомобілю Citroen C Elysee ОСОБА_2 вимогам п.12.4 ПДР України не перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його дії у момент початку виконання обгону колони транспортних засобів створювали небезпечну дорожню обстановку на проїжджій частині вул. Іванова, але не створювали небезпеки для руху водієві автомобілю Daewoo Nubira ОСОБА_1

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Тобто, перед виконанням маневру повороту ліворуч або розвороту ОСОБА_8 був зобов`язаний переконатись у тому, що такий маневр буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, в тому числі і ОСОБА_9

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №077947 від 12 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 , містить необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, копію його отримав, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом.

Щодо посилання апелянта на розбіжності в часі вчинення ДТП апеляційний суд зважує на наступне.

Інспектором поліції, який складав протокол було встановлено приблизний час вчинення ДТП у 08.20 години зі слів двох водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , час складання протоколу зазначено 09.05 години, що відповідає фактичним обставинам справи, встановленими судом. В протоколі докладно викладена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші необхідні відомості. Будь-які виправлення в протоколі відсутні. Таким чином, доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогам Закону та порушення працівниками поліції вимог Інструкції при його складанні, є необґрунтованими.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило, він власноруч розписався в протоколі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 правил дорожнього руху України, а саме пункту 12.3, 14.2, спростовуються матеріалами справи, а саме висновком експерта, який зазначив, що невідповідність дій водія автомобілю Citroen C Elysee ОСОБА_2 вимогам п.12.4 ПДР України не перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його дії у момент початку виконання обгону колони транспортних засобів створювали небезпечну дорожню обстановку на проїжджій частині вул. Іванова, але не створювали небезпеки для руху водієві автомобілю Daewoo Nubira ОСОБА_1 .

На думку апеляційного суду, докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав стягнення у межах встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрив провадження в справі.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2019 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 336/6385/18