ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/661/19 Справа № 206/1999/19 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником ТОВ "ВЕТО", який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; юридична адреса: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн. та стягнуто судовий збір.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді керівника ТОВ "ВЕТО" несвоєчасно подав платіжне доручення на перерахування належного до сплати податку на додану вартість згідно податкової декларація з податку на додану вартість № від 17.12.2018 на суму сплаченого боргу 43770,80 грн. по строку сплати 30.12.2018 року - фактично сплачено 24.01.2019 року в сумі 43770.80 грн. з затримкою на 25 днів, чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 розділу V Податкового кодексу України та пункту 203.2 статті 203 V Податкового кодексу України; податкове повідомлення-рішення (форма "Н") № від 17.12.2018 року на суму сплаченого податкового боргу: 376,40 грн. по строку сплати 18.01.2019 року - фактично сплачено 24.01.2019 року в сумі 376,40 грн. з затримкою на 5 днів, чим порушено вимоги пункту 57.3 статті 57 розділу V Податкового кодексу України. Податкове повідомлення-рішення (форма "Р") № від 30.10.2018 року на суму сплаченого податкового боргу: 45000,00 грн. по строку сплати 18.01.2019 року-фактично сплачено 24.01.2019 року в сумі 45000,00 грн. з затримкою на 5 днів, чим порушено вимоги пункту 57.3 статті 57 розділу V Податкового кодексу України. Податкова декларація з податку на додану вартість № на суму сплаченого боргу 44227,80 грн. по строку сплати 30.01.2019 року-фактично сплачено 25.02.2019 року в сумі 44227,80 грн. з затримкою на 26 днів, чим порушено вимоги пункту 57.1 статті 57 та пункту 203.2 статті 203 V Податкового кодексу України та пункту 203.2 статті 203 розділу V Податкового кодексу України. Податкове повідомлення-рішення (форма"Ш") № від 28.01.2019 року на суму сплаченого податкового боргу: 452039,20 грн. по строку сплати 15.02.2019 року-фактично сплачено 25.02.2019 року в сумі 452039,20 грн. з затримкою на 9 днів, чим порушено вимоги пункту 57.3 статті 57 розділу V Податкового кодексу України, що підтверджено актом перевірки № 10264/04-36-53-41/32653295 від 28.02.2019 року, відповідальність передбачена ст. 126 Кодексу та ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка прийнята поштовим відділенням 13 травня 2019 року, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що йому не було відомо про дату винесення вказаної постанови і копія судового рішення протягом двох днів із дня його складення не надсилалась, з постановою суду він ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 травня 2019 року після того, як того ж дня отримав лист від Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2019 року, в якому йдеться про термінову оплату штрафу за вказаною постановою.

Дослідивши доводи клопотання приходжу до наступного правового висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачено протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про існування протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, що підтверджується копією поштового повідомлення про отримання ним даної копії постанови (а.с. 5-6), також останньому направлялось запрошення для підписання протоколу про адміністративне правопорушення, яке, згідно копії поштового відправлення, було отримано 06.03.2019 року.

Також ОСОБА_1 повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи судовою повісткою про виклик до суду (а.с. 17), але останній в зазначений час не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, тому суд першої інстанції розглянув справу без його участі.

Крім того, до ЄДРСР рішення надіслано судом першої інстанції 18 квітня 2019 року, та оприлюднено 22 квітня 2019 року, тому не можна вважати, що ОСОБА_1 не мав доступу до інформації щодо ухвалення відносно нього постанови суду.

Доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про судове засідання.

Виходячи з вище викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянтом не надано переконливих даних про поважність причин порушення строків, та фактично його підстави зводяться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки згідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим та його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження в клопотанні не наведено та при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи, що апеляційну скаргу та клопотання на постанову суду першої інстанції від 17 квітня 2019 року було подано 13 травня 2019 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не представляється можливим, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як така, що подана після закінчення строків апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова