Провадження № 33/4820/255/19
Справа № 686/8682/19 Головуюча в 1-й інстанції Козак О. В.
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., прокурора Загродської Л.І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 працюючого старшим викладачем Хмельницького кооперативного торгово-економічного інституту,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп. в дохід держави.

За постановою суду, ОСОБА_1 з 01.08.2017 року, на підставі наказу прокуратури Хмельницької області №599к від 31.07.2017 року, звільнений з посади прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області, будучи відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 09.08.2017 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що періодом, не охопленим раніше поданими деклараціями про доходи, при звільненні його з посади 01.07.2017 року, є період з 01.01.2017 року по 01.08.2017 року, тобто 7 місяців. На час звільнення,у зв`язку з його тривалим перебуванням на лікарняному, з 13.06.2017 року по 27.07.2017 року, бухгалтерією прокуратури Хмельницької області не були нараховані кошти (доходи) належні йому до виплати за значений період. Без визначення доходів за цей період, не можливо визначити і доходи в цілому, отримані ним за період, який підлягав декларуванню з 01.01.2017 року по 01.08.2017 року. Такі розрахунки бухгалтерією офіційно проведено 16.08.2017 року.

Зазначає, що про такі відомості йому стало відомо під час усного звернення в бухгалтерію прокуратури області 09.08.2017 року та, в цей ж день, було ним подано декларацію. Вважає, що відсутність даних в бухгалтерії, про отримані ним доходи за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, на час звільнення, є поважною причиною, що перешкоджала йому своєчасно подати декларацію з достовірними даними, оскільки, у нього не було умислу на несвоєчасне подання декларації.

Вказує, що суд посилався на відсутність в матеріалах справи даних про поважність причин, які б перешкодили своєчасно подати декларацію, проте, суд не взяв до уваги його покази стосовно недостовірної довідки прокуратури області про періоди перебування на лікуванні, відсутність, на день звільнення, в бухгалтерії даних про доходи за необхідний період. При накладенні адміністративного стягнення, в порушення вимог ст. 33, 34 КУпАП, суд не з`ясував дані про стан його здоров`я, те, що він є інвалідом 2 групи та має на утриманні неповнолітню дитину. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним вказаного правопорушення, а справу розглянуто з порушенням вимог ст. 245 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказуючи, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції, в частині накладення адміністративного стягнення, скасуванню із закриттям провадження, в решті - постанову суду слід залишити без зміни з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який 26 березня 2019 року був складений оперуповноваженим відділу протидії корупції управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Савіцьким Р.Ю., ОСОБА_1 , будучи службовою особою органів прокуратури та відповідно до підпункту «е» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону, пп.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за №959/29089, несвоєчасно, без поважних причин, після звільнення 01.08.2017 року із займаної посади прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури, на підставі наказу Прокуратури Хмельницької області № 599к від 31.07.2017 року, а саме 09 серпня 2017 року, не своєчасно, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (помилково назвавши її «декларацією після звільнення»), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Частина 1 ст.172-6 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема, до відповідних положень Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 р., Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016р. «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за №959/29089 (на які є посилання у складеному протоколі).

Твердження апелянта, що в зв`язку з відсутністю в нього довідки про доходи за період з 13.06.2017 року по 27.07.2017 року та в цілому, за період, який підлягав декларуванню він був позбавлений можливості подати декларацію з правдивими відомостями про нарахування йому коштів після звільнення з посади судді, що, на його думку виключає настання відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не можуть бути враховані апеляційним судом, позаяк не спростовують висновків суду та суперечать сукупності досліджених судом доказів, в декларації відображаються дані про отримані доходи.

Апеляційний суд зауважує, що особа має вживати заходів, спрямованих на встановлення даних, що мають відображатись у декларації, з метою дотримання вищевказаних положень нормативно-правових актів, чого в даному випадку ОСОБА_1 , якому було достеменно відомо про дату звільнення, не вчинив.

Строк подання декларації Законом України «Про запобігання корупції» не визначений, однак п.п.2 п.5 Р .ІІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016р., в редакції, чинній на день звільнення ОСОБА_1 , встановлено, що декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення; якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати обов`язкові для виконання нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Частиною 5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації у Міністерстві юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення їх до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набувають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Таким чином нормативно-правовими актами чітко визначений строк подання декларації не пізніше дня припинення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, якщо таке припинення відбулося не з ініціативи роботодавця.

Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 , який відповідно до наказу № 599-к від 31.07.2017 року, 01.08.2018 року, звільнений з посади прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області, за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності, отримав трудову книжку про звільнення 31 липня 2017 року повинен був подати не пізніше цієї дати. З врахуванням викладеного, доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, на що є посилання в апеляційній скарзі, не можуть бути враховані.

Однак при накладенні на апелянта стягнення, суд не дотримався положень п.7 ст. 247, ст. 38 КУпАП.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції не звернув уваги на закінчення строків притягнення його до відповідальності, оскільки вчинене ним правопорушення було виявлено 09.08.2018 року, в день несвоєчасного подання вказаної декларації (а.с.40). Саме з цієї дати слід рахувати початок строку, а не з дати складання протоколу, як про це стверджує його автор.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, вважає необхідним постанову суду, в частині накладення адміністративного стягнення та стягнення судового збору скасувати, з закриттям провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Однак, на час ухвалення судом першої інстанції рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі мало бути закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, в зв`язку з чим постанова, в частині накладення стягнення, стягнення судового збору підлягає скасуванню, провадження - закриттю з підстав закінчення строків, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.

Підстави для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року, в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в сумі 850 грн., про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. - скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша