Справа № 438/124/19
Номер провадження 3/438/54/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2019 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 173, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серія ГР № 021306 від 24 січня 2019 року 24 січня 2019 року о 05 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 знаходився за адресою м.Борислав, вул. Шевченка, 54, намагався проникнути на територію ДПРЧ-6 ГУДСНС України у Львівській області, висловлювався в сторону ОСОБА_2 та інших громадян нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, заважав нормальній роботі ДПРЧ-6 ГУДСНС України у Львівській області, чим порушив громадський порядок та спокій громадян? чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу серія БД № 376515 від 24 січня 2019 року 24 січня 2019 року о 05 год. 00 хв. в м.Борислав, вул. Шевченка, 54 водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 «НОМЕР» з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Чим порушив вимоги п. 2.5. правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях не визнав, та пояснив що 24 січня 2019 року у його гаражі прорвало водопровідну трубу. На його звернення «на гарячу лінію» йому було рекомендовано звернутись до МЧС. Після його неодноразові звернень на відповідну службу, вимушений був підїхати до місцевої пожежної частини, щоб останній усунули витік води. Під час розмови із працівниками МЧС виник конфлікт, оскільки пожежні відмовлялись виїхати на місце та усунути причину пошкодження водогону. Визнав, що говорив підвищеним тоном, можливо і лаявся нецензурними словами. У результаті працівники МЧС викликали працівників поліції. Працівники поліції пропонували пройти тест на стан алкогольного спяніння, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження даного тесту, наполягав «здати кров у лікарні». У результаті чого працівниками поліції був складений протокол відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.5 ПДР, а саме відмова від проходження на стан спяніння.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали показання про те, що вони працюють у ДПРЧ-6 ГУ ДСНС України у Львівській області, що розміщений у м.Бориславі, вул.Шевченка, 54. У ніч на 24 січня 2019 року перебували на чергуванні. Близько 2-3 години на телефон чергового поступив виклик про прорив внутрішнього водогону. Заявнику було пояснено, що на такі випадки служба не виїзжає. Проте через короткий проміжок часу, заявник, а саме ОСОБА_1 підїхав до розташування частини на автомобілі. Останній вів себе не адекватно, погрожував, висловлювався нецензурними словами. На думку свідків перебував у стані алкогольного спяніння, лице було червоним, було від нього чути алкогольних запах. Був викликаний наряд поліції. У їх присутності ОСОБА_1 продовжував бешкетувати, висловлювався нецензурними словами. Працівники поліції, у присутності свідків, намагались заспокоїти правопорушника. Пропонували останньому пройти тест на стан алкогольного спяніння. Проте останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера. Свідок ОСОБА_4 підтвердив у судовому засіданні, що ОСОБА_1 відмовляюсь на проходження на стан алкогольного спяніння, наполягав щоб у нього взяли «кров у лікарні».

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до наступного:

Адміністративним порушенням, відповідно до ст.173 КУпАП визнається дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вина ОСОБА_1, що призвела до порушення громадського порядку підтверджується наданими в судовому засіданні свідченнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмовими поясненнями свідків.

Крім цього, сам ОСОБА_1 визнав факт наявності конфлікту з ОСОБА_3 під час якого він ставив їй підвищеним тоном запитання, які можуть викликати образу у стороннього спостерігача.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, що призвели до порушення громадського порядку.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих обставин під час вчинення правопорушення, а також наслідки вчиненого ним правопорушення (пошкодження транспортного засобу), ставлення його до скоєного, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді накладання адміністративного штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з правопорушника судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

Щодо правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно з пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

За порушення цього пункту Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров'я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Всупереч наведеному вище, адміністративні матеріали не містять жодних відомостей про те, що інспектором поліції ОСОБА_1. було запропоновано проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів, або про те, що останній від проходження такого відмовився.

Як вбачається із матеріалів справи що інспектором поліції не встановлено факту керування транспортного засобу особою, яка у подальшому відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку на стан огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки наряд поліції був викликаний по факту вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства.

Із показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 підїхав на автомобілі, проте не підтвердити факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. Свідки також стверджували, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, на вимогу інспектора поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку на стан огляду на стан алкогольного спяніння. Разом з тим, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_1 відмовляюсь на проходження на стан алкогольного спяніння, наполягав щоб у нього взяли «кров у лікарні».

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Згідно зіст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідност. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно дост.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що проведення тестування на стан спяніння ОСОБА_1 не було проведено відповідно норм чинного законодавства.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена допустимими і належними доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить субєктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Таким чином суд приходить до висновку, що належними та допустими доказами не був підтверджена відмова особи, яка керує транспортним засобом , від від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку та правомірність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП, тому суд, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, вважає необхідним закрити провадження в справі відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України та застосовувати до нього адміністративне стягненняу виді штрафу у розмірі 51 гривні.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя Слиш А.Т.