ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/553/19 Суддя 1-ї інстанції: Рибальченко Л.М.
Провадження № 33/818/385/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Семехи Дмитра Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 02.01.2019 року о 06:20 в м. Харкові по пр-т. Перемоги, 70, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Teana, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 на місці зупинки транспортного засобу та в закладі КЗОЗ ХОНД відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 20.02.2019 року скасувати, а провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі її вказує, що суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу за його відсутності, а в матеріалах справи не міститься жодного документа, який би свідчив, що він належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Наголосив, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився біля нього, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер, відповідно до яких співробітники поліції підійшли до нього коли він знаходився біля автомобіля.

Крім того, свідки в своїх поясненнях зазначили, що вони не бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на що суд не звернув уваги.

Зазначив, що в протоколі невірно встановлено час вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням вимог ст.256 КУпАП, а висновки суду про відсутність необхідності зазначення цих вимог в протоколі вважає необґрунтованими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Семехи Д.С., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до інформації, яка міститься у долученому до матеріалів справи відеозапису встановлено, що він починається у той момент, коли працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 на вулиці, не в автомобілі, із вимогою надати відповідні документи водія, на що останній повідомив, що у нього не має ніяких документів, та він не керував транспортним засобом. Працівниками поліції було запрошено свідків, та в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер та в закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився, посилаючись, що не керував автомобілем. При цьому один із присутніх свідків запитав у працівників поліції про наявність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на що працівники поліції повідомили, що такий доказ існує, однак надати його для огляду відмовились і повідомили, що всі відеозаписи будуть надані до суду.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що вони не містять жодних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , на запит апеляційного суду щодо надання відеоматеріалів, які б це підтверджували, та про що вказували працівники поліції залученим ними свідкам, з Управління патрульної поліції надіслано відповідь про їх знищення.

Частиною 3 статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , посилання останнього, що він не був водієм нічим не спростовані, працівники патрульної поліції Доброснок О .С. та Степанов Д.І. , які складали матеріал відносно ОСОБА_1 , та які належним чином викликались до апеляційного суду для перевірки викладених ними у матеріалі відомостей в судове засідання не прибули, тому беручи до уваги положення ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що постанова суду від 20.02.2019 року підлягає скасування, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П.Цілюрик