Справа № 521/5066/19
Провадження по справі № 3/521/2617/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Морозова І.В., за участю секретаря Несвіти А.С., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , захисника Селезньової Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 11.03.2019 року о 23 годині 30 хвилин в м. Одесі по вул. Радісна, 17 керував автомобілем «Honda Accord» реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Зазначив, що 11.03.2019 року пізно ввечері на автомобілі приїхав до гуртожитку, де проживала його знайома, розмовляв з нею через ворота, оскільки вона не виходила на вулицю. Вони посварились, дівчина пішла, а він, намагаючись її викликати, голосно включив музику в автомобілі, чим привернув увагу патрульних поліцейських. Поліцейські попросили зробити музику тихіше але він став сперечатися, поводив себе грубо. Один з поліцейських забрав у нього водійське посвідчення і пішов до гуртожитку, звідки повернувся уже зі складеним протоколом. Проходити обстеження на стан сп`яніння на місці поліцейські йому не пропонували, він був тверезий.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення визнаються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Саме такі докази були надані особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, та досліджені в судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 засвідчено відмову водія ОСОБА_1 від проведення огляду особи на стан сп`яніння;

- пояснення свідка ОСОБА_2 щодо її присутності при відмові водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Свідок власноруч зазначила, що водій, керуючи автомобілем «Honda Accord» реєстраційний номер НОМЕР_1 , намагався виїхати з провулку на вул. Радісна, 17, проявляв ознаки алкогольного сп`яніння, гучно слухав музику, цілував ворота, поводив себе неадекватно;

- пояснення свідка ОСОБА_3 , які аналогічні поясненням свідка ОСОБА_2

Надаючи оцінку поясненням неповнолітнього свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд виходить з наступного.

Як вбачається з ч. 1 ст. 272 КУпАП, свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню у даній справі.

ОСОБА_3 , якій на час складення протоколу виповнилося 16 років, безпосередньо була очевидцем вчинення адміністративного правопорушення, про що вона власноруч зазначила у своєму письмовому поясненні.

Законодавством про адміністративну відповідальність не встановлюються окремі вимоги до віку свідка. Можливість давати пояснення як свідок по справі про адміністративне правопорушення неповнолітньою особою чи особою, яка має певні вади, встановлюється в кожному конкретному випадку уповноваженою посадовою особою залежно від здатності особи сприймати події, поведінку оточуючих тощо. Крім того, законодавством про адміністративну відповідальність не встановлюється перелік осіб, на відміну від іншого процесуального законодавства, які не можуть бути залучені у якості свідка. Таким чином, свідком може бути будь-яка особа, стосовно якої в уповноваженого органу (посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, є дані, що їй відомі обставини, які стосуються справи, що підлягають установленню.

Положеннями розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справу України 07.11.2015 № 1395 передбачено, що при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності. Також свідками підписується протокол про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Таким чином, законодавством надається юридичне значення участі свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що протокол відносно ОСОБА_1 був складений в нічний час доби, о 23 годині 40 хвилин, суд вважає, що поліцейський виконав зазначені вище вимоги законодавства і залучив у якості свідків тих осіб, яких зміг залучити, і які на той час перебували на місці події, були очевидцями і засвідчили відомі їм обставини, що стосуються справи.

Суд зважає на те, що докази по справі про адміністративне правопорушення, встановлені поясненнями свідка, а в даному випадку свідка ОСОБА_3 , підлягають всебічному, повному і об`єктивному дослідженню та оцінюються на рівні та у сукупності з іншими доказами по справі.

Разом з тим, приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_3 узгоджуються з поясненнями іншого свідка ОСОБА_2 , а також відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на місці події при складанні протоколу, ніяким чином не заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не зазначав про інші обставини або про свою незгоду з діями працівників поліції.

Наступного дня після складення протоколу, тобто 12.03.2019 року, ОСОБА_1 отримав від працівників поліції тимчасовий талон, оскільки посвідчення водія у нього було вилучено. Такі обставини ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні. В протоколі про адміністративне правопорушення наявний напис про отримання тимчасового талону з підписом ОСОБА_1 . При цьому він, ознайомившись в Управлінні патрульної поліції при отриманні тимчасового талону зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, не висловлював заперечень з приводу зазначених у ньому обставин, не виклав у протоколі пояснень і своєї незгоди з обставинами, вказаними поліцейським.

З огляду на всі зазначені докази і обставини, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, надані в межах обраної ним позиції захисту. Такі покази суперечать встановленим обставинам і не є достовірними.

Судом направлявся запит до Управління патрульної поліції в Одеській області щодо відеозапису з місця події, оскільки відомості про такий відеозапис містяться у протоколі про адміністративне правопорушення. Однак начальник УПП направив лист, зі змісту якого вбачається, що надати відеозапис немає можливості, оскільки відеофіксація на нагрудні відеореєстратори інспекторами поліції не здійснювалась.

Разом з тим, суд вважає, що відсутність відеозапису не спростовує встановлені судом обставини.

Аналізуючи зазначені докази, приходжу до висновку, що зібрані інспектором патрульної поліції і досліджені в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 , будучі особою, що керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до нього передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст. ст. 9-11, 221, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Морозова