Дата документу 23.09.2019
Справа № 334/4956/19
Провадження № 3/334/1188/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

За статтею 130 ч.3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно до протоколу ОБ № 164966 від 30.06.2019 року, ОСОБА_1 близько о 09 години 26 хвилин, керував автомобілем Ауді 80, номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Портова 6А в м. Запоріжжя в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін).

Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, проводився у медичному закладі КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР, висновок №2910 від 30.06.2019 року.

Дане свідчить про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 вдруге не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку за адресою вказаною правопорушником у протоколі, причини неявки суду не повідомив, заперечень, заяв не надав у зв`язку з чим, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення правопорушника про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання правопорушника, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Дослідивши надані у справі докази зокрема диск з відео фіксацією, рапорт, висновок КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР №2910 від 30.06.2019 року, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в України визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції є нормами прямої дії.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його, вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом серії ОБ №164966 від 30.06.2019 року, диском з відео фіксацією, рапортом, висновком КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР №2910 від 30.06.2019 року.

Протокол серії ОБ №164966 від 30.06.2019 року про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р., огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

В ході судового розгляду, суду не надано жодного переконливого доказу, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; Відповідно до постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тому дії правопорушника суд кваліфікує за ч. 3 ст.130 КУпАП, як дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягуванню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно о встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення згідно санкції визначеної ч. 3 ст. 130 КпАП України, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу. Вказаний вид стягнення в даному випадку, вважаю доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження здійснення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 268, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» , -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорока тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Роз`яснити правопорушнику його обов`язок сплатити штраф не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суді протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Козлова Н. Ю.