Справа № 697/403/19
Провадження № 3/697/189/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2019 суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. розглянувши матеріали справи, які надійшли з Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «БМК «Моноліт», ІПН НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №20 від 18.02.2019 ОСОБА_1 , директор ТОВ «БМК «Моноліт», вчинив правопорушення п.98.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» , п.п.1.2 п.1, п.п. 2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, п.4 р.ІІ гл.V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №21, та зареєстрованого в Міністерстві фінансів України від 29.01.2016 №159/28289, в результаті чого завишено відємне значення з податку на додану вартість за липень 2018 року на суму 147437 грн., завищено податковий кредит з податку на додану вартість з липень 2018 року на суму 402706 грн.. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КпАП України, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмове пояснення (а.с.8-9), згідно якого свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП не визнав повністю, показав суду, що дійсно у період з 17.12.2019 по 21.12.2018 Головним управлінням ДФС у Черкаській області проводилась документальна позапланова перевірка ТОВ «БМК «Моноліт», за результатами якої було складено Акт позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «БМК «Моноліт» №408/23-00-14-0205/40316252 від 29.12.2018 та були прийняті податкові повідомлення-рішення, згідно з якими платнику податку були визначені додаткові податкові (грошові) зобов`язання № та № від 14.11.2018, які в подальшому були оскаржені до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення унеможливлюють встановлення суспільної небезпечності (шкідливості) діяння, протиправності, карності, вини особи.

Стаття 247 КУпАП, чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності зясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповдіальності вказано, що відповідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Таким чином, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП, достатньо встановити - вид правопорушення, наявність щодо нього спеціального законодавства; момент вчинення правопорушення; строк, що сплив з моменту вчинення правопорушення до моменту розгляду справи судом, провадження підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, справа про адміністративне правопорушення надійшла до Канівського міськрайонного суду Черкаської області 22.02.2019, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення складеного 18.02.2019, вбачається, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 29.12.2018, тобто на момент а розгляду справи - закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, пройшло більш як 3 місяці з моменту вчинення адміністративного правопорушення, а тому відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до змісту ст. 40-1 КУпАП судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 , оскільки адміністративне стягнення на нього судом не накладається.

Керуючись ст.ст.38, 247, КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Канівського

міськрайонного суду О. М. Льон