КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/509/2019 Постанова винесена суддею Бурбелою Ю.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Щербини Л.А., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 16 листопада 2018 року о 16 год. 50 хв. по вул. Партизанська, 23 в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем «MercedesBenz Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення даної справи та формальним підходом до аналізу доказів по справі, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що співробітники Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 . та ОСОБА_3 йому добре відомі, оскільки вони уже тривалий час здійснюють патрулювання у селі Хотів Києво-Святошинського району, та з якими у нього склались недоброзичливі відносини, у зв`язку з чим вони його автомобіль зупиняють завжди коли бачать.

Зокрема, 16.11.2018 року вони його зупинили, вказуючи, що він був не пристебнутий паском безпеки, а також, що у них проводиться операція із запобігання крадіжкам, та розпочали обшук його автомобіля, тому, відстоюючи свої порушені права, він розпочав голосно з ними сперечатися, в результаті чого до нього було застосовано газовий балончик та доставлено у Чабанське селищне відділення поліції Київської області. Де в цей час був його автомобіль йому не відомо. У відділ поліції його довго тримали, бо не могли вирішити, за якою статтею скласти відносно нього протокол, а потім вказали на те, що він знаходиться під наркотичним сп`янінням, що він заперечував та вимагав проходження обстеження. Однак у кінцевому результаті один із співробітників сказав, що складе протокол про відмову у проходженні обстеження та що йому за це буде лише штраф 300 гривень, а потім він зможе забрати права. Він на це погодився, оскільки ситуація, яка склалась, затягнулась надовго та беззаконність, яку чинили співробітники поліції, його виснажила морально і він не мав більше часу продовжувати сидіти у відділі поліції.

Також зазначає, що з ним були присутні четверо співробітників поліції, але прізвища він всіх не знає. При цьому ОСОБА_4 склав протокол та зазначив там свідків, які не були присутні з ними в кабінеті, оскільки він пішов з даним протоколом по кабінетах та прийшов уже із підписаним свідками протоколом. Хто його підписував йому не відомо, оскільки зазначені в протоколі свідки не були присутні під час складання протоколу та його взагалі не бачили. Потім його відпустили, він забрав автомобіль і поїхав по своїх справах.

Однак не можуть бути залучені як свідки - поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, а тому вказані у протоколі в якості свідків особи не були свідками його відмови від проходження огляду.

При цьому зазначає, що місцем складення протоколу є Чабанське селищне відділення поліції ГУ НП у Київській області за адресою: Київська область, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 66, а не вул. Партизанська у с. Хотів.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє і направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є грубим порушенням норм законодавства.

Таким чином, на думку апелянта, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено із значним порушенням вимог законодавства, він не може являтись доказом його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а неповнота і однобічність розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що судом було розглянуто справу у його відсутність, при цьому висновки суду про те, що він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не відповідають дійсності, оскільки ні повістка із суду, ні CMC - повідомлення йому не надходили і у матеріалах справи відсутні дані про направлення йому повістки. Крім того, в порушення вимог законодавства на його адресу не була направлена і копія оскаржуваної постанови, яку він отримав лише 14.11.2018 року від свого адвоката Щербини Л.A., яка 13.11.2018 року, ознайомившись з матеріалами справи, отримала її копію.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Щербини Л .A. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який, на противагу твердженням апелянта, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП,підписано відповідною посадовою особою, свідками та ОСОБА_1 , який погодився з протоколом, поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , якими засвідчено факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а також і поясненнях ОСОБА_1 , в яких він повідомив про причини його зупинки працівниками поліції, їх пропозиції йому пройти огляд у лікаря нарколога для встановлення перебування його у стані наркотичного сп`яніння та його відмови від такого огляду у присутності двох свідків.

Окрім цього, ні в апеляційній скарзі, ні у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 не оспорював того, що він дійсно відмовився від проходження огляду, проте зазначив, що його відмова була викликана лише тим, що увідділі поліції, куди його було доставлено після виниклого конфлікту між ним та працівниками поліції, його довго тримали, оскільки не могли вирішити за якою статтею скласти відносно нього протокол, але потім вказали на те, що він знаходиться під наркотичним сп`янінням, що він заперечував та вимагав проходження обстеження, однак один із співробітників сказав, що складе відносно нього протокол про відмову у проходженні обстеження, за що йому буде лише штраф і він зможе забрати права, тому він погодився, оскільки ситуація яка склалась затягнулась надовго, та беззаконність яку чинили співробітники поліції його виснажила морально і він не мав більше часу продовжувати сидіти у відділі поліції.

Однак про безпідставність таких тверджень ОСОБА_1 про наявність у нього бажання пройти огляд на стан сп`яніння, але внаслідок введення в оману працівниками поліції та того, що він поспішав, він відмовився від проходження такого огляду, вказує і те, що під час апеляційного розгляду жодних доказів того, що ОСОБА_1 після складання відносно нього протоколу самостійно звертався у відповідні медичні заклади для проходження огляду на стан сп`яніння з метою спростування підозр працівників поліції щодонаявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, захисником не надано.

Тобто з наявних у справі доказів слідує те, що ОСОБА_1 не лише самостійно та добровільно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але й не мав наміру його проходити, атому такі твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що поліцейські самі запропонували йому відмовитись від огляду та ввели в оману щодо правових наслідків таких дій, розцінюються як спосіб захисту та намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене.

Не свідчать про протилежне і доводи захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушенняу своїх поясненнях та у наявних в матеріалах справи письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив про свою згоду з протоколом та добровільну відмову від проходження огляду лише під впливом працівників поліції, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами.

При цьому, ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 , вважаючи дії інспектора по складанню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП неправомірними, ці дії він кудись оскаржував.

Щодо доводів ОСОБА_1 про упередженість інспекторів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які уже тривалий час здійснюють патрулювання у селі Хотів Києво-Святошинського району та з якими у нього склались недоброзичливі відносини, у зв`язку з чим вони постійно зупиняють його автомобіль, то вони є малопереконливими, оскільки будь-яких даних про зацікавленість інспекторів по даній справі матеріали адміністративного провадження не містять і стороною захисту ОСОБА_1 не надано.

Також є безпідставними і посилання апелянта про порушення працівниками поліції вимог Інструкції, з огляду на відсутність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки доказами по справі доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд і долучення його до протоколу.

Щодо тверджень апелянта про те, що свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не були присутні під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, то вони суперечать матеріалам справи, оскільки присутність свідків зафіксована у протоколі, який був підписаний самим же ОСОБА_1 без будь-яких заперечень.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 проте, що місцем складення протоколу є саме Чабанське селищне відділення поліції ГУ НП у Київській області за адресою: Київська область, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 66, а не вул. Партизанська у с. Хотів, оскільки з письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які брали участь у фіксуванні обставин адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАПщодо ОСОБА_1 , вбачається, що 16.11.2018 року саме по вул. Партизанській в с. Хотів ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку, а з розписки ОСОБА_11 , який є знайомим ОСОБА_1 - що він забирає автомобіль «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , з вул. Партизанської, 23, до місця свого проживання та зобов`язується не допускати ОСОБА_1 до його керування до моменту його повного витверезіння.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.