Номер провадження: 33/813/369/19
Головуючий у першій інстанції Морозова І. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

секретаря - Маслова Р.Ю.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - Паука Андрія Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Паука Андрія Івановича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (а.с.14-15).

Відповідно до постанови ОСОБА_2 18 вересня 2016 року о 16 год. 20 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Новікова в м. Одеса, в стані алкогольного сп'яніння, згідно показань «Драгеру» Alcotest 6810, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Паук А.І. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову суду, в якій просить її змінити та накласти на останнього адміністративне стягнення лише у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн.

При цьому, апелянт посилається на те, що:

- ОСОБА_2 права на керування будь-якими транспортними засобами ніколи не отримував;

- судом першої інстанції не прийнята до уваги довідка від 18 вересня 2016 року, в якій зазначалося, що ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував;

- відповідно до п.2.10 «Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженої Наказом МВС України №515 від 07 грудня 2009 року, ОСОБА_2 наразі не може отримати посвідчення водія, оскільки, «якщо під час проведення перевірки поданих особою документів буде встановлено, що її позбавлено прав на керування транспортними засобами, така особа до іспитів не допускається» (а.с.21-25).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник Паук А.І. підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дослідивши, докази по справі, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 4493903 від 18 вересня 2016 року, результати приладу «Драгер» (0,42%), акт огляду, а також пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 підтвердив в суді першої інстанції та не оспорює в апеляційній скарзі (а.с.3, 14).

При цьому,дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що висновок районного суду про необхідність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.33 КУпАП в редакції, діючій на момент вчинення правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до чинного законодавства України про адміністративні правопорушення, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями КУпАП. Суди не в праві застосовувати такий вид стягнення й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи міститься довідка за обліковими даними АП УПП у м.Одесі від 24 жовтня 2016 року на ім'я ОСОБА_2, на якій є відмітка, що посвідчення водія останній не отримував (а.с.3).

Вказані обставини підтверджені також довідкою Територіального сервісного центру №5141 РСЦ в Одеській області МВС України від 01 грудня 2018 року, долученою до апеляційної скарги (а.с.31).

За таких підстав, на час розгляду справи районним судом ОСОБА_2 взагалі не мав водійського посвідчення, тому застосування до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами було неможливим.

У зв'язку з цим апеляційний суд вважає, що застосований судом першої інстанції захід адміністративного стягнення не відповідає загальним правилам накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені чинним законодавством про адміністративні правопорушення, та ст.33 КУпАП.

Аналізуючи вищевикладені обставини, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати в частині позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Паука Андрія Івановича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року змінити.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 року висновок суду про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк на один рік.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду /підпис/ Г.Я.Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я.Колесніков