ПОСТАНОВА

іменем України

13 червня 2019 рокуСправа №451/572/19
Провадження № 3-зв/451/1/19

суддя Радехіцвського районного суду Львівіської області, розглянувши заяву про відвід судді Семенишин О.З. при розгляді адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановила:

14 травня 2019 року до суду поступила заява про відвід судді Семенишин О.З. від захисника Мазяра М.Т., про відвід судді Семенишин О.З., з тих підстав, що не суддя Семенишин О.З. 15 квітня 2019 року винесла постанову та звільнила від відповідальності ОСОБА_2 відповідно до ст.22 КУпАП. На думку заявника малозначність адміністративного правопорушення свідчить лише про формальну наявність в діях особи протиправних посягань, звільняючи від адміністративної відповідальності за 22 КУпАП судом фактично визнано її невинуватість.18.04.2019 року під час розгляду справи суддя зверталась до ОСОБА_1 як до правопорушника, а не особи, відносно якої складено протокол.

13 червня 2019 року до суду поступила заява від ОСОБА_1 про передачу заяви про відвід судді іншому складу суду, з врахуванням ст.7 КУпАП та застосовуючи аналогію норм спорідненої в даному випадку галузі права ст.21,34,35,75,80,81 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заяву підтримали, просили її задовольнити.

Відповідно до ст.217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Чинний КУпАП не містить будь-яких норм щодо заявлення відводу чи самовідводу судді, а також порядку розгляду цих заяв, однак діючі КПК, ЦПК, КАС України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді вказаної заяви про самовідвід, тому необхідно застосувати аналогію права.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про зихст прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Складовою частиною права на справедливий суд, яке гарантується ст.6 Конвенції, є розгляд справи саме незалежним і безстороннім, неупередженим судом, яке з поміж іншого забезпечується правом на відвід суду, тому суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Підстави на які посилається заявник, зокрема на постанову про звільнення від адміністративної відповідальності іншу сторону конфлікту за ст.22 КУпАП та наявності у складу суду висновку про наявність складу адміністративного правопорушення не підставою для задоволення відводу, тому в задоволенні відводу необхідно відмовити.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Проте з метою будь яких сумнівів, довіри до суду при розгляді справи суддя Семенишин О.З. заявляє самовідвід по даній справі.

З метою виключення сумніву щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не викликало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим суддею, вважаю за необхідне задовольнити самовідвід судді.

Керуючись ст.15 Кодексу суддівської етики, Бангалорськими принципами поведінки суддів, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.217,221 КУпАП,суддя, -

постановила:

В задоволенні заяви про відвід відмовити.

Самовідвід по справі судді Семенишин О.З. задовільнити, адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП передати до Львівського апеляційного суду для визнання іншого складу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяСеменишин О. З.