ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/247/19 Справа № 204/8976/18 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Панич О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, генерального директора ДП "КБ "Південне", який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

за участю адвоката - Драчевської О.О.-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у порушенні порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170 грн. 00 коп. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що при проведенні документальної позапланової перевірки Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К.Янгеля () за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 3, встановлено, що генеральний директор ДП «КБ«Південне» ОСОБА_2 за період січень-квітень 2015 року, червень 2015 року, серпень 2015 року, січень-березень 2016 року, серпень-вересень 2017 року (триваюче правопорушення) порушено встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме: завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) на загальну суму 733659, 00 грн., в тому числі по періодах: за січень 2015 року на суму 426101,00 грн., за лютий 2015 року на суму 14743,00 грн., за березень 2015 року на суму 331,00 грн., за квітень 2015 року на суму 480,00 грн., за червень 2015 року на суму 278,00 грн., за лютий 2016 року на суму 450,00 грн., за березень 2016 року на суму 50,00 грн., за серпень 2017 року на суму 287152,00 грн., за вересень 2017 року на суму 4074,00 грн., чим порушив п. п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (в редакції чинній на момент порушення, із змінами і доповненнями), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163- 1 КУпАП. .

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокатом Панич О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу 31 січня 2019 року, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Також, в апеляційній скарзі адвокат Панич О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку адвокат Панич О.В. посилається на те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні 19.12.2018 року участі не брав. Постанова суду на адресу, де зареєстрований та проживає ОСОБА_2, - не надходила. Про наявність вказаної постанови ОСОБА_2 дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 24.01.2019 року, про що свідчить відповідна дата, проставлена на роздрукованій з даного сайту постанові.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена без дотримання норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції не було досліджено в повному обсязі всіх фактичних обставин справи, що мають значення для розгляду справи.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не перевірено дотримання під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вимог закону. У складеному відносно ОСОБА_2 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає порушення ним встановленого порядку ведення податкового обліку, а посилання на норми Податкового кодексу України не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться у вину ОСОБА_2, чим порушується його право на захист.

При зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов'язків, встановивши, коли і ким такі службові обов'язки для неї були визначені. Однак, ні з протоколу про адміністративне правопорушення, а ні з оспорюваного судового рішення не вбачається, які ж саме дії чи бездіяльність, вчинені останнім та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Також апелянт вказує, що з постанови суду першої інстанції не вбачається детальний виклад фактичних обставин справи, а також розкриття змісту доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_2

Крім цього вказує, що на підставі акту перевірки № 93/28-10-46-06/14308304 від 19.11.2018 року, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби Державному підприємству "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К.Янгеля" було винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2018 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на додану вартість у розмірі 44193 грн. 30 коп. Державне підприємство "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К.Янгеля" оскаржило зазначене податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Як вбачається з рішення Державної фіскальної служби України про продовження строку розгляду скарги № 876 від 09.01.2019 року даним рішенням було продовжено строк розгляду скарги Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К.Янгеля" на податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2018 року до 18.02.2019 року (включно). Таким чином, на час розгляду справи судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 тривала (та триває) процедура оскарження у адміністративному порядку висновків податкової перевірки та прийнятого на її підставі податкового повідомлення-рішення.

Апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не грунтуються на доказах по справі, оскільки процедура адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення триває, тобто акт перевірки №93/28-10-46-08/14308304 від 19.11.2018 року в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України є не узгодженим, а тому стверджувати про його законність та обґрунтованість не має підстав.

Дослідивши доводи клопотання, вислухавши адвоката Драчевську О.О., приходжу до наступного правового висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачено протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати як конкретні аспекти права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді першої інстанції щодо ОСОБА_2 була винесена 19 грудня 2018 року, останньому було відомо про час та місце слухання справи, що підтверджується клопотанням ОСОБА_2 про закриття справи, яке було ним подано безпосередньо до канцелярії суду 18 грудня 2018 року (а.с. 194-198), в якому останній просив закрити справу про адміністративне правопорушення та провести розгляд без його участі.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 31 січня 2019 року, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що підстави поважності пропуску строку не є поважними, а також зважаючи на те, що ОСОБА_2 знав про дату та місце розгляду справи, надав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, мав можливість скористатися своїм правом на захист та своєчасно оскаржити постанову судді першої інстанції, в той час як у відповідності до ст. 294 КУпАП, оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення передбачено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Принцип правової визначеності є невід'ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Виходячи з вище викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що апелянтом не надано переконливих даних про поважність причин порушення строків, та фактично його підстави зводяться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки згідно до ст. 294 КУпАП, постанова про справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим та його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження постанови, відносно ОСОБА_2 в апеляційній інстанції не наведено, а відтак, причина пропуску процесуального строку не є переконливою та поважною, тому не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Панич О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката Панич О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року, - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова