Провадження № 33/824/373/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 19 серпня 2018 року о 04 год. 10 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, по а/д М07Е373 на 38 км. Київ-Ковель-Ягодин, з наявними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вказаними діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить викликати та допитати у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 292413 від 19.08.2018 не були присутні свідки, та дані протоколу про їх присутність не відповідають дійсності. При розгляді справи в попередній інстанції в судове засідання не були викликані та допитані свідки. Також апелянт наголошує, що свідки не були присутні при складанні протоколу, а були залучені вже після його складання та лише розписалися про їх присутність.

Також ОСОБА_3 зазначає, що він не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду своєї справи, що позбавило його можливості на самозахист та надання об'єктивних пояснень по справі у тому числі заявити про клопотання чи надати пояснення.

Апелянт зазначає, що він не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Останній, у протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського про керування автомобілем у стані сп'яніння. Суддя попередньої інстанції не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано у який спосіб апелянт має пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп'яніння. Невірне і нечітке формулювання по суті вимог водія позбавляє його права на захист. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист. Таким чином, твердження судді про однозначну відмову апелянта від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Окрім того, ОСОБА_3 звертає увагу на те, що інспектором було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта.

Також, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Апелянт зазначає, що з урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи, залишено без уваги процесуальні недоліки протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 292413 від 19.08.2018, які порушують принципи законності, верховенства права та допустимості його, як належного доказу, та відповідно законності прийнятої постанови.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження щодо ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_6 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

На неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, ОСОБА_3 в судові засідання в суд апеляційної інстанції не з'являвся, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляв, причини неявки не повідомляв, що на думку апеляційного суду свідчить про незацікавленість особи щодо розгляду його апеляційної скарги та умисне затягування судового процесу.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_3 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 292413 від 19 серпня 2018 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, двома свідками, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_4, та безпосередньо ОСОБА_3 В даному протоколі ОСОБА_3 зазначив, що вживав спиртні напої за день до його зупинення;

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.2), які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме про відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку, жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції як у письмових поясненнях, так і в протоколі не указали.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу не подавав.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи проводили у його відсутність, позбавивши останнього можливості надати свої пояснення у суді, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки він був повідомлений про час і місце розгляд справи, що стверджується матеріалами справи (а.с.7), до суду не з'явився, причини неявки суду не сповістив. Дане право ОСОБА_3 було поновлено судом апеляційної інстанції, однак, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, і до апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, причини неявки не сповістив.

Твердження апелянта про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння - є безпідставними, оскільки огляд ОСОБА_3 не проводився у зв`язку з його відмовою.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_3 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 04 жовтня 2018 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко