Справа № 346/933/19
Провадження № 33/4808/223/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Крамаренко К.С.,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, непрацюючого, громадянин України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 24 лютого 2019 року о 17 год. 25 хв. в м. Коломия по вул. Коцюбинського керував автомобілем марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», проба позитивна 0.64 % проміле, чим порушив п. 2.9 А ПДР України.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду винесена з порушенням його прав, оскільки розглянута за його відсутності, хоча ним завчасно направлялось клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Звертає увагу на те, що він людина похилого віку та страждає серцевими нападами.

Вважає, що судом першої інстанції були грубо порушені вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки суд безпідставно розглянув справу без його участі, незважаючи на те, що він не з`явився до суду з поважних причин внаслідок поганого стану здоров`я та просив відкласти розгляд справи.

По суті вчиненого правопорушення в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що протокол про адміністративне правопорушення був сфабрикований працівниками поліції, які скористались його необізнаністю при складанні матеріалів справи та погрожували йому затриманням, та поміщенням автомобіля на штраф майданчик.

Крім того, вказує на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідків не було і огляд було проведено в порушення встановленого законом порядку.

Просить скасувати постанову суду та направити справу на новий судовий розгляд.

В апеляційній інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Крамаренко К.С. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції за наявності даних про те, що він належним чином повідомлений про розгляд справи та наявності клопотання про відкладення розгляду справи безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 , яка свідчать про те, що він у встановленому законом прядку був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, однак у зв`язку з тим, що перебував на стаціонарному лікуванні просив суд перенести розгляд справи.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 зловживав своїми процесуальними правами і його дії були спрямовані на затягування розгляду справи, не відповідають дійсності.

При вирішенні цього питання, апеляційний суд враховує надані ОСОБА_1 копії медичних документів, які свідчать про те, що він дійсно у зв`язку з поганим станом здоров`я тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні та з поважних причин не міг з`явитися до суду першої інстанції.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті вони направлені на деструктивність судового розгляду чи обмеження (утруднення) сторони в реалізації прав та виконанні обов`язків.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка ОСОБА_1 протягом розгляду справи в суді першої інстанції не давали суду правових підстав визнати факт зловживання ним правом на відкладення розгляду справи та розглянути справу без його участі.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки він безпідставно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності , чим порушив її право на захист.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на те, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, суд першої інстанції безпідставно послався на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,64 % проміле в присутності двох свідків та відповідну роздруківку алкотестера №614 від 24.02.2019 року, оскільки вказані докази не є допустимими.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено роздруковану квитанцію про результат проведення тесту на приладі «Драгер» від 24.02.2019 року (а.с.3), з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат алкоголю в крові становить 0,64 проміле.

В матеріалах справи наявний і акт огляду, в якому міститься відповідна графа, підпис в якій засвідчує, що особа, яка проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу повністю погодилась з встановленими результатами.

Однак, з долученого працівниками поліції відеозапису до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 безпосередньо після оголошення йому результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу не погодився з ними, вважав, що вказані результати обумовлені тим, що він приймає медичні препарати та неодноразово наполягав на проведенні відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Незгода ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу була правовою підставою для направлення його для проведення відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

Таким чином, під час апеляційного провадження встановлено грубе порушення працівниками поліції передбаченого законом порядку згідно з ст.266 КУпАП та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

Незгода водія з результатами огляду, має своїм наслідком визнання вищевказаних результатів недійсними і є підставою для проведення огляду в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Апеляційним судом встановлено, що в порушення вимог ст.266 КУпАП працівники поліції, за відсутності згоди ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою спеціального технічного приладу, не направили його до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції змусили його підписати протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, застосовуючи до нього психологічний тиск у вигляді погроз заслуговують на увагу.

Разом з тим, вищевказані доводи ОСОБА_1 фактично вказують про наявність в діях працівників поліції ознак кримінального правопорушення та можуть бути перевірені тільки у встановленому законом порядку під час проведення відповідного кримінального провадження.

Враховуючи, що під час розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп`яніння був проведений в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв