ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5015/19
Провадження № 33/819/203/19 Головуючий в 1 інстанції: Смирнов Г.С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гемма Ю.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника Сікози В.О.,

ОСОБА_1 ., якого притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02.03.2019 року о 03:10 год. керував т/з «Ford Fusion» д/н « НОМЕР_1 » по пр. А.Сенявіна, 1 у м. Херсоні з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з`ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити. В обґрунтування доводів указує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, про що свідчить, зокрема, посилання місцевого суду на показання свідків, з яких не зрозуміло, в якому стані перебував ОСОБА_1 наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Також зазначає, що він взагалі не керував автомобілем, а у співробітників патрульної поліції відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сікози В.О., які підтримали свої апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Під час перевірки матеріалів справи встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 02 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 , зазначено, що він 02 березня 2019 року о 03:10 год. керував т/з «Ford Fusion» д/н « НОМЕР_1 » по пр. А.Сенявіна, 1 в м. Херсоні з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Перевіривши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_1 , де він у своїх поясненнях указав, що правил ПДР України не порушував, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапорт працівника поліції та відеозапис, відповідно до яких ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. (а.с.5-8)

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, відеозапису тощо.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких випливає, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння із застосування алкотестеру «Драгер», яким такий стан установлювати не можна, що ставить під сумнів достовірність пояснень цих свідків, які суперечать рапорту працівника поліції та даним, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, з яких випливає, що ОСОБА_1 пропонували відразу пройти огляд в медичному закладі, а не на місці з застосуванням алкотестеру «Драгер», що не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, судом не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

За наявності очевидних суперечливих даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та відсутності належної оцінки інших доказів, усупереч вимогам ст.278 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу по суті, не усунувши недоліки протоколу та не надавши цьому оцінки, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення.

Згідно із ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що достовірні дані про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи - відсутні.

Апеляційний суд, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, формулювання у протоколі суперечливих відомостей про обставини адміністративного правопорушення та в постанові суду, відсутність достовірних відомостей у поясненнях свідків у справі, ставить під сумнів висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, тому постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона має бути скасована, а провадження в справі закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 03 квітня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього скасувати та підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

з оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду Ю.М. Гемма