Справа №591/2236/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 33/816/224/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участю захисника Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2019 року, ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв`язку з тим, що він 25.03.2019 року о 17-17 год. в м. Суми, по вул. Замостянська біля буд. 104, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, побліділість шкіри обличчя. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі на підставі ст.247 КУпАП.

За змістом доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд всупереч вимогам, встановленим КУпАП, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не в повній мірі з`ясував всі обставини справи, внаслідок чого висновки суду, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи, допустив порушення його права на захист, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Так, вказує на допущені працівниками поліції порушення приписів ст.266 КУпАП, якою встановлений порядок проведення огляду водіїв, в тому числі на стан наркотичного сп`яніння, а саме проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду, або з його результатами, огляд має проводитися в закладі охорони здоров`я. В підтвердження цього посилається на покази поліцейського ОСОБА_2 , який в ході судового розгляду, як стверджує апелянт, погодився з тим, що огляд водіїв на стан наркотичного сп`яніння спочатку має бути проведений на місці зупинки транспортного засобу та пояснив, що працівники поліції не забезпечені приладами для виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Посилаючись на досліджений в суді відеозапис з нагрудних камер поліцейських, зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що на переконання ОСОБА_1 , з урахуванням ст.266 КУпАП є підставою для визнання проведеного працівниками поліції огляду недійсним. Викладене, на думку ОСОБА_1 , належним чином не було враховано суддею при прийнятті оскаржуваної постанови. Серед іншого, вказує на те, що суд не дотримався приписів ст.268 КУпАП, безпідставно відмовивши у допиті поліцейського, дії якого, на думку ОСОБА_1 були неправомірними, чим, порушив його право на захист. Крім того зазначає, що суд, провівши судовий розгляд адміністративних матеріалів без участі сторони обвинувачення, перебрав на себе функцію обвинувачення, чим на думку апелянта, не дотримався вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушив його право на справедливий суд.

Також, в підтвердження порушення його права на захист зазначає, що не мав достатньо часу для підготовки свого захисту та отримання правової допомоги, оскільки права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП йому не роз`яснювалися, не містить таких відомостей і складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказує на те, що бланк протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за своїм змістом та формою не відповідає вимогам закону, в ньому не сформульована суть обвинувачення, а тому ставить під сумнів допустимість даного доказу.

Заслухавши пояснення захисника Лопаткіна О.В., який підтримав подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Приписами ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч.ч. 2 - 6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В той же час згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» , затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, п.7 Розділу III «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

В ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 вірно застосував норми матеріального права та дотримався положень процесуального закону.

Як вбачається зі змісту постанови, суддя місцевого суду заслухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитав свідка ОСОБА_3 та працівника поліції ОСОБА_2, дослідив наявні в справі докази, переглянув відеозапис з реєстратора та камер патрульних поліцейських та, проаналізувавши усі досліджені докази у їх сукупності, повно та всебічно з`ясував фактичні обставини вчиненого правопорушення.

Висновок судді про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є достатньо вмотивованим.

Невиконання ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 154152 від 25.03.2019, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. Так, в протоколі вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським, та його дії щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та посилання на ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на недотримання поліцейськими вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 є недоречними, оскільки ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та приписів Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом МВС від 07.11.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 10.11.2015 року №1408/27853, містить в собі всі необхідні відомості, в тому числі і інформацію щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення винуватість ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 25.03.2019 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.3,4).

Пояснення даних свідків підтверджуються даними відеозапису з реєстратора та нагрудних камер поліцейських, досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.6).

До того ж, допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_3 пояснив, що в його присутності працівник поліції запитував у ОСОБА_1 чи вживав він наркотики, на що ОСОБА_1 відповів, що вживав, що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Вказані докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджується між собою.

Що стосується доводів апелянта про неповноту судового розгляду з підстав відмови у допиті поліцейського, дії якого, на думку ОСОБА_1 , відносно нього були неправомірними, без будь-якої конкретизації з приводу цього, то такі спростовуються, як матеріалами справи, так і змістом його апеляційної скарги, оскільки як вбачається з наданих матеріалів, судом першої інстанції допитувався працівник УПП в м. Суми ОСОБА_2 , який складав адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та показав, що в його присутності ОСОБА_1 підтвердив вживання наркотичних засобів.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови посилання ОСОБА_1 на порушення його права на захист з підстав відсутності достатнього часу для підготовки свого захисту та отримання правової допомоги з підстав не роз`яснення йому прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

По-перше, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону та з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП працівниками поліції йому роз`яснювалися.

По-друге, судовий розгляд адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 неодноразово відкладався, в тому числі і з підстав задоволення його клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із необхідністю отримання правової допомоги. В ході судового розгляду мав захисника, будь-яких обмежень у часі для здійснення свого захисту не мав.

За таких підстав, будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували обмеження чи порушення права на захист ОСОБА_1 в ході апеляційного перегляду не встановлено.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 02 травня 2019 року, всупереч тверджень апелянта, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на оцінці всіх доказів по справі, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі згідно з ст.247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з урахуванням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, встановлених ст.38 цього Кодексу.

За таких обставин приходжу до висновку, що постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2019 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.