ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/652/19 Справа № 193/545/19 Суддя у 1-й інстанції - Шумська О. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка проживає та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка працює депутатом VII скликання Вакулівської сільської ради,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю:

прокурора - Бондаря Є.А.,

Встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, згідно рішення №2-1 /VII сесії Жовтневої сільської ради 7 скликання від 06 листопада 2015 року було визнано повноваження 14 депутатів Жовтневої сільської ради, та обрано депутатом Жовтневої сільської ради VII скликання ОСОБА_1 .

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 Постанови Верховної ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» №1377- VIІІ від 19 травня 2016 року рішенням Жовтневої сільської ради було змінено найменування Жовтневої сільської ради на Вакулівську сільську раду Софіївського району Дніпропетровської області.

Рішенням №187-10/ VII сесії Вакулівської сільської ради 7 скликання від 04 листопада 2016 року ОСОБА_1 призначено секретарем Вакулівської сільської ради.

18.04.2006 року ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно розпорядження сільського голови №8-р від 28.01.2011 ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг 5 категорії.

На підставі підпункту «б» пункту 1 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутат Вакулівської сільської ради ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія вказаного закону, й суб`єктом декларування, визначеним у ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua) встановлено, що ОСОБА_1 опублікувала щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік лише 12.02.2019 року о 16:28 годині.

Згідно з пошуком, здійсненим в Інтернет мережі, на офіційному веб-сайті «АЦСК ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 отримала електронні ключі для здійснення доступу до особистого кабінету електронних декларацій 11.03.2018 та 12.02.2019.

Тобто, активні дії, спрямовані на подання декларації ОСОБА_1 розпочаті безпосередньо після закінчення строку їх подання, незважаючи на те, що ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а також рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» передбачено подання щорічної декларації у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком.

Згідно пояснення ОСОБА_1 , поважні причини несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, відсутні.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю, на її думку, в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в повному обсязі у зв`язку з допущеними при її прийнятті порушеннями норм матеріального та процесуального права.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №1093 від 23.09.2019 р. та постанови Софіївського районного суду ЄУН 193/545/19 від 25 квітня 2019 р. вбачається, що мною було несвоєчасно подано щорічну за 2016 рік декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, однак до матеріалів справи долучено повідомлення Вакулівської сільської ради вих. №236/02-16 від 10.04.2018 р. та повідомлення НАЗК Департамент перевірки декларацій та моніторингу способу життя про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вих. №44-01/41088/18 від 17.09.2018 про факт неподання щорічної декларації за 2017 рік. Таким чином, Управлінням захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України всупереч вимогам ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», не долучено до матеріалів даної адміністративної справи повідомлення Національного агентства про факт несвоєчасного подання мною щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, що є обов`язковим при встановленні своєчасності подання декларацій.

Крім цього, матеріали справи не містять відомостей про відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації, що є обов`язковим елементом наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Також не було долучено до матеріалів справи жодного документу, який би надав можливість встановити час, коли було виявлено адміністративне правопорушення. Крім того, не встановлено місце вчинення правопорушення, оскільки відомості зазначені у тексті протоколу та постанови суду, не підтверджуються наявними матеріалами справи. З початку діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто з 15 серпня 2016 року, право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, мають уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції.

До початку судового розгляду на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , про розгляд її апеляційної скарги без її участі, підтримала доводи та аргументи викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог Лукіної ОСОБА_2 ., перевіривши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність мотиву, причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Диспозицією ч.1ст.172-6 КУпАП передбачено несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП дійшов до правильного висновку про наявність вини останньої, яка виразилась у несвоєчасному поданні декларації.

Даний висновок суду першої інстанції підтверджується дослідженими під час розгляду справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 1093 від 23 квітня 2019 року в якому викладені обставини вчинення правопорушення; копією витягу з Єдиного державного реєстру декларацій з якого, видно, що ОСОБА_1 подала щорічну декларацію 04.05.2018 року; поясненням ОСОБА_1 яка зазначила, що декларацію за 2016 рік нею не було подано в строк (а.с.7). Суд вважав, що докази вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, досліджені при розгляді справи є належними, допустимими та достатніми.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП визнала в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, що департамент УЗЕ Національної поліції України не є суб`єктом, який має право на збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до розділу І Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом Голови Національної поліції № 81 від 07.11.2015 року (далі Положення), Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі ДЗЕ, Департамент) є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України.

Згідно з ч. ч. 1,3 розділу ІІ Положення, основними завданнями Департаменту є участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері боротьби із злочинністю, захисту економіки та об`єктів права власності; боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування; протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Відповідно до п. 3 ч. 2 розділу IV Положення, працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З системного аналізу вказаних положень Закону України «Про запобігання корупції», положень КУпАП, а також Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України слідує, що посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», як спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на підставі отриманих матеріалів складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 6, 7ст. 126 Конституції України, Законом України "Про запобігання корупції", ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 1 ст.172-6, ст. ст. 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25.04.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко