ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/426/19 Справа № 201/840/19 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пантюхова Валерія Сергійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Білд маркет юа», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 11 січня 2019 року о 10 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Мазда», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі перехрестя вул. 6-ї Стрілецької Дивізії та вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку справа. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з цим рішенням захисник Пантюхов В.С. в інтересах ОСОБА_1 , поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд поновити пропущений ним строк, постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку оскарження постанови, захисник посилається на те, що отримав його копію лише 27 лютого 2019 року.

Свої вимоги про скасування постанови адвокат обґрунтовує неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, на переконання захисника, поза увагою суду залишилась та обставина, що ОСОБА_1 не потрібно було змінювати напрямок руху. При цьому, суд не врахував, що після ДТП водій ОСОБА_2 з`їхав з місця ДТП, хоча не створював жодних перешкод для інших учасників руху.

При цьому, адвокат зауважує, що ОСОБА_1 на місці ДТП чув розмови ОСОБА_2 з працівниками поліції, зокрема те, що його сестра також працює у поліції, через що пізніше прибула на місце пригоди.

Окрім того, адвокат зауважує, що суд спотворив пояснення ОСОБА_1 у постанові та зазначив, що зіткнення відбулось після перетинання проїжджої частини.

Заслухавши суддю-доповідача, Куріного Ю.А. та його захисника Пантюхова В.С., які апеляційну скаргу підтримали, ОСОБА_2 та його представника - адвоката Овчаренка А.М., які просили постанову залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість постанов, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд виходить з того, що її копія була отримана стороною захисту лише 27 лютого 2019 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду та приходить до висновку, що його слід поновити, розглянувши апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192603 від 11 січня 2019 року; схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм «Мазда», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та спричинило пошкодження транспортних засобів, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Сумніви щодо належності, допустимості та достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими судом доказами вони повністю спростовуються.

Так, згідно з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як видно з матеріалів провадження, автомобілі рухались в одному напрямку, виїжджаючи з другорядної смуги на головну, а отже обидва мали дотримуватись вимог п. 10.1 ПДР України, забезпечивши одне одному безпечний рух.

Між тим, ані Сопронюк В.Л, ані ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не переконались в безпечності маневру, чим створили перешкоду одне одному.

На ці обставини вказує розташування автомобілів, характер їх ушкоджень, пояснення водіїв.

З огляду на те, що водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем, під керуванням ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для сумнівів в об`єктивності висновків суду першої інстанції щодо його вини та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 мав намір здійснити розворот, а отже не змінював напрямок руху в бік ОСОБА_2 , то їх суд розцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та суперечать встановленому судом механізму ДТП.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності в діях його підзахисного порушень Правил дорожнього руху України, на думку апеляційного суду є безпідставними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко