ПОСТАНОВА

Іменем України

03.06.19 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська Луганської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 від 22 листопада 2010 року, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП,

встановив:

23 квітня 2019 року, приблизно о 07 годині, правопорушник ОСОБА_1 , знаходячись, у стані алкогольного сп`яніння, за місцем проживання - у квартирі АДРЕСА_3 , умисно, вчинив сварку зі співмешканкою - потерпілою ОСОБА_2 та її неповнолітнім сином потерпілим ОСОБА_3 , висловлюючись на адресу останніх грубою нецензурною лайкою, та, не реагуючи на зауваження, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілих та вчинив домашнє насильство.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, хоча, як вбачається зі змісту протоколу про відповідне адміністративне правопорушення (а.с.1), - про необхідність явки до Лисичанського міського суду Луганської області, з метою розгляду справи про інкриміноване адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП, правопорушника ОСОБА_1 було повідомлено під час складання зазначеного протоколу, тобто 23 квітня 2019 року, про що свідчить підпис останнього, крім того, судом, на підставі ст.268 КУпАП, з метою дотримання процесуальних прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, було винесено Постанову про доставку правопорушника ОСОБА_1 у судове засідання приводом (а.с.23), виконати яку, згідно інформації, наданої суду Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області, - не надалося можливим (а.с.26).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема

рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (п.27), «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено на тому, що особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення,

та з огляду на те, що

при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, а також, вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушник ОСОБА_1 , будучи обізнаним під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує відмітка у протоколі про відповідне адміністративне правопорушення, серії АА №242852 від 23 квітня 2019 року, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у приміщенні Лисичанського міського суду Луганської області (протокол підписано правопорушником ОСОБА_1 власноруч), з моменту складання відповідного протоколу (23 квітня 2019 року) і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, - заходів для явки до суду не вжив, письмових заперечень проти протоколу - не подав, тощо, -

у зв`язку з чим, суд вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок та громадську безпеку, а неявку до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, правопорушника ОСОБА_1 , котрий повинен добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, розцінює як безпідставне умисне затягування справи, нівелювання завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким, зокрема, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), і, відповідно, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, - вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень правопорушника ОСОБА_1 (а.с.17) вбачається, що своєї провини - у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, останній не спростовував та пояснив, що 23 квітня 2019 року, приблизно о 07 годині, перебуваючи за місцем проживання - у квартирі АДРЕСА_3 , де протягом трьох років, співмешкає з потерпілою ОСОБА_2 , неповнолітнім сином останньої ОСОБА_4 , 2005 року народження, а також, спільною донькою неповнолітньою ОСОБА_5 , 2018 року народження, - через непорозуміння, що виникло у результаті спільного зі співмешканкою вживання алкогольних напоїв, дійсно, влаштував сварку в родині, в ході якої, неодноразово висловлювався на адресу співмешканки потерпілої ОСОБА_2 , а також, на адресу пасинка неповнолітнього ОСОБА_6 , - нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, після чого, спільне місце мешкання за вказаною адресою залишив, забравши із собою спільну дитину неповнолітню доньку, ОСОБА_7 , 2018 року, та, не повідомивши потерпілу ОСОБА_2 щодо своїх подальших намірів.

Із досліджених у судовому засіданні заяви та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 (а.с.6-7) вбачається, що 23 квітня 2019 року, приблизно о 07 годині, її співмешканець правопорушник ОСОБА_1 , знаходячись за місцем їх сумісного проживання у квартирі АДРЕСА_3 , у стані алкогольного сп`яніння, влаштував словесну сварку, в ході якої, ображав її, а також, її неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2005 року народження, нецензурною лайкою, на вимоги припинити протиправні дії не зважав, а у подальшому, забравши їх спільну доньку ОСОБА_9 , 2018 року народження, зник у невідомому напрямку, тим самим, примусивши її звернутися по допомогу до правоохоронних органів.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 (а.с.8) вбачається, що протягом останніх трьох років, його мати потерпіла ОСОБА_2 співмешкає з правопорушником ОСОБА_1 , проживаючи у квартирі АДРЕСА_3 , при цьому, в родині, до складу якої входить також спільна неповнолітня донька останніх ОСОБА_10 , 2018 року, сварки виникають систематично. Тож, 23 квітня 2019 року, приблизно о 07 годині, його вітчим правопорушник ОСОБА_1 , знаходячись за місцем їх сумісного проживання, у стані алкогольного сп`яніння, на побутовому грунті, в черговий раз влаштував сварку в родині, в ході якої, ображав його та матір потерпілу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, при цьому, у результаті сварки, забрав свою малолітню доньку, ОСОБА_9 , та, не повідомивши матір про свої подальші наміри, місце їх спільного проживання залишив, у зв`язку з чим, остання зателефонувала до правоохоронних органів.

Із досліджених у судовому засіданні рапорту ст.інспектора-чергового ЧЧ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області Цапенка О.М. від 23 квітня 2019 року (а.с.3), а також, Висновку за результатами розгляду повідомлення потерпілої ОСОБА_2 , затвердженого начальником Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області 23 квітня 2019 року (а.с.2), вбачається, що 23 квітня 2019 року, о 08 годині 04 хвилини, до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від потерпілої ОСОБА_2 надійшло повідомлення щодо неправомірної поведінки її співмешканця - правопорушника ОСОБА_1 , котрий 23 квітня 2019 року, приблизно о 07 годині, знаходячись, у стані алкогольного сп`яніння, за місцем їх сумісного проживання - у квартирі АДРЕСА_3 , на побутовому грунті, вчинив із нею словесну сварку, в ході якої, висловлювався на адресу заявника, а також, на адресу неповнолітнього сина останньої ОСОБА_3 , 2005 року народження, нецензурною лайкою, на зауваження та прохання припинити протиправні дії не реагував, а у подальшому, забравши їх спільну малолітню дитину ОСОБА_9 , 2018 року народження, зник у невідомому напрямку. При цьому, 23 квітня 2019 року від потерпілої ОСОБА_2 до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області надійшла заява щодо відсутності будь-яких претензій до її співмешканця правопорушника ОСОБА_1 з приводу вищевказаних подій в частині того, що той без будь-яких пояснень забрав їх спільну малолітню доньку, і одночасно, - необхідності притягнення правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за домашнє насильство відносно безпосередньо неї, а також, її неповнолітнього сина ОСОБА_3

За таких обставин, суд, дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , надані останнім безпосередньо після вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення (а.с.17), а також, дослідивши інші письмові матеріали справи, у т.ч. - письмові пояснення потерпілої потерпілої ОСОБА_2 (а.с.6-7), письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 (а.с.8), у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду немає, рапорт ст.інспектора-чергового ЧЧ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області Цапенка О.М. від 23 квітня 2019 року (а.с.3), а також, Висновок за результатами розгляду повідомлення потерпілої ОСОБА_2 , затверджений начальником Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області 23 квітня 2019 року (а.с.2), тощо, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії останнього вірно і обґрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.173-2 ч.1 КУпАП вчинення домашнього насильства, оскільки правопорушник ОСОБА_1 , умисно, вчинив дії психологічного характеру, тобто, насильство, пов`язане з діями одного члена родини на психіку інших членів родини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

При призначенні стягнення, суд враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , згідно протоколу, не працює, інвалідом не являється, у письмових поясненнях своєї провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення - не спростовував, однак, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату та місце розгляду справи, а також, заходи, що вживалися судом на дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду, для надання пояснень по суті інкримінованого адміністративного правопорушення, не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, відповідно, належних висновків для себе не зробив, своєї провини не усвідомив.

В якості обставини, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшує відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини.

В якості обставини, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який не працює, інвалідом не являється, у письмових поясненнях, наданих безпосередньо після вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, в повному обсязі визнав свою провину, однак, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату та місце розгляду справи, а також, заходи, що вживалися судом на дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду для надання пояснень не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно, належних висновків для себе не зробив, своєї провини не усвідомив, тощо, з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і одночасно, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, скоєного по відношенню у т.ч. і до особи неповнолітнього віку потерпілого ОСОБА_3 ., 2005 року народження, суд вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді адміністративного арешту, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.173-2 ч.1 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі вимог ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з правопорушника ОСОБА_1 , на користь ГУК у місті Києві (отримувач коштів ГУК у місті Києві/м.Київ/2203106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.33, ст.40-1, ст.173-2 ч.1, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

постановив:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту, строком на 3 (три) доби.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 відраховувати з моменту затримання.

На підставі вимог ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з правопорушника ОСОБА_1 , на користь ГУК у місті Києві (отримувач коштів ГУК у місті Києві/м.Київ/2203106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: