Провадження №3/760/7675/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., за участю секретаря Гаєвської С.В., представника Київської міської митниці ДФС Панькіна Д.В., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 471 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу №0620/10000/19 про порушення митних правил від 26.08.2019 року, вбачається, що 26.08.2019 р. о 01 год. 50 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Приліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено гр. України ОСОБА_2 , який слідував до Києва з Анкари рейсом РС1722 літаком авіакомпанії «Pegasus».

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає "зелений коридор" або "червоний коридор" для проходження митного контролю.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Перетин громадянином зеленої лінії, яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій, відповідно до п. V.2 Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 03.08.2018 № 671, та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю.

При усному опитуванні було встановлено, що пасажир переміщує готівкові кошти близькі до гранично допустимої норми дозволеної до переміщення. Зазначеного громадянина було запрошено до оглядової кімнати, де при перерахунку встановлено, що гр. ОСОБА_2 переміщував валютні цінності, а саме: 5 250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) євро та 24 500 (двадцять чотири тисячі п`ятсот) доларів США.

Громадянину України ОСОБА_2 було пропущено 11000 (одинадцять тисяч) доларів США та 50 (п`ятдесят) євро (що становить еквівалент 9975 євро згідно курсу НБУ, станом на 26.08.2019).

За цим протоколом про ПМП тимчасово вилучено 5 200 (п`ять тисяч двісті) євро та 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) доларів США. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

Пасажир громадянин України ОСОБА_2 , митної декларації не заповнював, з приводу декларування валютних цінностей до інспекторів митниці не звертався, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, або підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження. Будь-які документи на переміщення валютних цінностей через митний кордон України у пасажира при перетині зони митного контролю були відсутні.

Таким чином, Київською міською митницею ДФС зроблено висновок про те, що своїми діями пасажир громадянин України ОСОБА_2 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", перемістив товари, що підлягають письмовому декларуванню та на які законодавством України встановлені обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Отже, в діях громадянина ОСОБА_2 наявні ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України, у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних правил № 0620/10000/19.

Представник Київської міської митниці ДФС у судовому засіданні пояснив, що гр. ОСОБА_2 порушив митні правила, у зв`язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних правил №0620/10000/19 за ст. 471 МК України. Протокол підтримав в повному обсязі та просив гр. ОСОБА_2 визнати винним за порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією цих предметів.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні просила обмежитись застосуванням штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування застосування до гр. України ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу без конфіскації предметів правопорушення представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначила, що 26.08.2019 р. головним державним інспектором відділу митного оформлення № 3 митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС Морозовою Юлією Олександрівною складено протокол про порушення митних правил № 0473/10000/19 відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0620/10000/19 в залі «Приліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) під час проведення вибіркового митного контролю було зупинено гр. України ОСОБА_2 , який слідував до Києва з Анкари рейсом РС1722, літаком авіакомпанії «Pegasus».

Під час перерахунку коштів, які переміщував ОСОБА_2 , митний орган встановив переміщення валютних цінностей, а саме: 5 250 євро та 24 500 доларів США.

У зв`язку з чим, відносно гр. ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил № 0620/10000/19 за правопорушення, передбачено ст. 471 МК України, а валюті кошти у розмірі 5 200 євро та 13 500 доларів США - вилучено.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказала на те, що Київською міською митницею ДФС було порушено вимоги щодо повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення.

Так, під час здійснення провадження у справі про порушення митних правил № 0620/10000/19 посадовими особами Київської міської митниці ДФС допущено ряд порушень норм матеріального та процесуального права, а саме: порушення посадовою особою Київської міської митниці ДФС прав особи, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 498 МК України під час складання протоколу про порушення митних правил.

Під час складання протоколу про порушення митних правил посадовою особою Київської міської митниці ДФС Морозовою Юлією Олександрівною перед складанням протоколу не було роз`яснено права ОСОБА_2 , передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ст. 498 МК України, а сам протокол було вручено вже з написаним текстом та з відмітками необхідності проставлення підпису про ознайомлення.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які свідчать про ознайомлення ОСОБА_2 з його правами до складанням протоколу.

ОСОБА_2 просив перенести розгляд питання, щодо складання протоколу про порушення митних правил у зв`язку з тим, що він прилетів виснажений з рейсу РС1722 та не має можливості у пізню ніч (01. год. 50 хв.) скористатися правовою допомогою адвоката, однак дане усне клопотання було відхиллено посадовими особами Київської міської митниці ДФС та не зафіксовано в самому протоколі.

ОСОБА_2 після складання протоколу про порушення митних правил просив припинити провадження в порядку ст. 521 МК України шляхом укладення компромісу у справі про порушення митних правил, як зазначено в протоколі.

Однак, посадові особи митного органу повідомили, що припинять провадження виключно якщо ОСОБА_2 відмовиться на користь держави вилучені кошти та сплатить штраф у розмірі 1700 грн.

Зазначені вимоги суперечать принципу укладення компромісу у справі про порушення митних правил, оскільки є такими, що покладають надмірний тягар та не мають сенсу в укладенні компромісу.

Посадовими особами Київської митниці ДФС було порушено ст. 494 МК України під час складання протоколу про порушення митних правил.

Так, протокол про порушення митних правил та матеріали справи не містять посилання на посадову інструкцію або уповноваження керівником центрального органу виконавчої влади або керівником митниці, головного державного інспектору відділу митного оформлення № 3 митного посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС Морозову Юлію Олександрівну щодо наявності повноваження на вчинення процесуальної дії - складання протоколу про порушення митних правил.

Так, посадовими особами Київської міської митниці ДФС не здійснено жодної процесуальної дії з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

В матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні дії вчинені після складання протоколу про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи

Крім того, всупереч ст. 486 МК України в матеріалах справи відсутні відомості щодо причин та умов, які спричинили вчиненню порушення митних правил.

Шкода, яку ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі - незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені.

Крім того, взагалі переміщення через митний кордон України платіжної картки з коштами у розмірі більше 10 000 євро не підлягають будь-якому митному регулюванню, в тому числі заповнення письмової декларації.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 не завдав державі жодної шкоди, оскільки сплата мита та інших зборів не передбачена у разі переміщення коштів більше 10000 євро.

Щодо не застосування конфіскації іноземної валюти, яка міру відповідальності за порушення митних правил, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказала на те, що 24.06.2019 р. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку передав у власність (продав) гр. ОСОБА_4 житловий будинок за 650000 грн., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Виручені кошти за продаж власного нерухомого майна з частиною власних збережень ОСОБА_2 планував інвестувати в нерухомість у Туреччині, у зв`язку з чим взяв 5250 євро та 24500 дол. США., які в подальшому не вийшло інвестувати.

Під час переміщення грошових коштів до України ОСОБА_2 обрав формою проходження митного контролю зону (коридор) спрощеного митного контролю (зелений коридор), зважаючи на те, що не переміщував заборонених предметів.

ОСОБА_2 не розумів протиправність своїх дій, не припускав можливості настання негативних наслідків, хоча міг і повинен був це розуміти і передбачати.

Тобто, суб`єктивна сторона дій ОСОБА_2 полягає в протиправній необережності в формі недбалості, а джерело походження коштів законне.

Сума, яку митний орган вимагає конфіскувати у ОСОБА_2 є для нього значною, а шкода, яку він потенційно міг завдати органам влади - незначна, оскільки він не ухилився від сплати мита та інших зборів і не завдав держані ніякої шкоди.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначені адміністративного стягнення, якому підлягає ОСОБА_2 необхідно врахувати ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, а також обставини, які пом`якшують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а також той факт, що грошові кошти отримані за продаж власного нерухомого майна.

У зв`язку з вищенаведеним, представник просила суд врахувати при розгляді справи сукупність обставин, що пом`якшують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та практику Європейського суду з справ людини, та призначити ОСОБА_2 , адміністративне стягнення за ст. 471 МК України у вигляді штрафу, а вилучену валюту, що є легальним джерелом доходу, повернути ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників провадження в справі, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 485 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 26.08.2019 р. о 01 год. 50 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Приліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено гр. України ОСОБА_2 , який слідував до Києва з Анкари рейсом РС1722 літаком авіакомпанії «Pegasus».

При усному опитуванні було встановлено, що пасажир переміщує готівкові кошти близькі до гранично допустимої норми дозволеної до переміщення. Зазначеного громадянина було запрошено до оглядової кімнати, де при перерахунку встановлено, що гр. ОСОБА_2 переміщує валютні цінності, а саме: 5 250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) євро та 24 500 (двадцять чотири тисячі п`ятсот) доларів США.

Громадянину України ОСОБА_2 було пропущено 11000 (одинадцять тисяч) доларів США та 50 (п`ятдесят) євро (що становить еквівалент 9975 євро згідно курсу НБУ, станом на 26.08.2019).

За цим протоколом про ПМП тимчасово вилучено 5 200 (п`ять тисяч двісті) євро та 13 500 (тринадцять тисяч п`ятсот) доларів США. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

Відповідно до положень ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з приписами ст. 489 МК України та ст. 289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.

Згідно ч. 1 цієї статті, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», п. 5 фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Пунктом 6 даної постанови закріплено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, з моменту перетину останнім «зеленої лінії», що позначає закінчення «зеленого» коридору.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил №0620/10000/19 від 26.08.2019 р., гр. ОСОБА_2 обравши формою проходження митного контролю проходження через «зелений коридор», чим засвідчив відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на гр. ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ст. 471 МК України, вчинення порушення митних правил передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004р., якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм правом. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов`язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9.06.2005р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008р. у справі «Надточій проти України»; від 6.11.2008р. у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб`єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з`ясованих обставин і фактів.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення яке вчинив громадянин України ОСОБА_2 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 5250 євро та 24500 доларів США, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Об`єктивна сторона правопорушення яке вчинив громадянин України ОСОБА_2 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми до території України пасажиру допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин України ОСОБА_2 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

Отже, з огляду на практику Європейського суду, за вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин України ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

При цьому, суддя звертає увагу, що представник митниці, у судовому засіданні, не довів і навіть не стверджував, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Пояснення представника митниці щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 471 МК України, як обов`язкове.

Шкода, яку громадянин України ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він вивіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були вивезені з території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

При прийнятті рішення суддя враховує, зазначені пояснення представника представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, долучені представником до матеріалів справи документи та встановлені в цілому у судовому засіданні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 471 МКУ, є бездіяльність, спрямована на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється пасивна поведінка особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Отже, громадянин України ОСОБА_2 мав усвідомлювати характер своїх дій, передбачати їх шкідливі наслідки і бажати їх настання.

При перевірці вказаних обставин та досліджених документів, судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 працює директором ТОВ «Капіталбуд СВ». До України прилетів з Анкари, взявши з собою суму коштів в розмірі 5250 євро та 24500 доларів США. На підтвердження легального походження коштів та переміщення валюти через державний кордон України, до суду стороною правопорушника, були надані документи,а саме: копія договору купівлі-продажу житлового будинку від 24.06.2019 р., з якого вбачається, що 24.06.2019 р. ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку передав у власність (продав) гр. ОСОБА_4 житловий будинок за 650000 грн., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

При прийнятті рішення суддя враховує наявність у громадянина України ОСОБА_2 , підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення. Так в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне походження такої валюти.

Європейський суд з прав людини у справі «Гирлян проти Росії» (№35943/15) від 09.10.2018. Посилаючись на статтю 1 Протоколу № 1 (захист власності) до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ОСОБА_5 звернувся до Європейського суду з прав людини. У скарзі він обґрунтував, що конфіскація була надмірною та непропорційною переслідуваній законній меті, адже гроші були отримані ним на законних підставах. Суд погодився із доводами вказаними у скарзі, така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів і захистом права людини на власність. Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне і надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Таким чином, суд бере до уваги надані покази представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка зазначила, що вилучені кошти інспектором митниці, є для громадянина України ОСОБА_2 , надзвичайно важливою сумою на які він розраховував, так як є для нього значною, а шкода, яку він потенційно міг завдати органам влади - незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі ніякої шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника та ніяк не сприятиме вихованню та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Приймаючи до уваги всі обставини даної справи, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_2 , суд вважає, що конфіскація вилученої у гр. ОСОБА_2 готівки, покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосована у даному випадку.

Крім того, суд враховує те, що шкода, яку ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі - незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені. Таким чином, метою конфіскації є не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Таким чином, враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). Підстав для застосування конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина України ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянина України ОСОБА_2 , на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 472, 520 Митного кодексу України, ст. ст.8, 23, 33, 40-1 ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Застосувати до гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., що підлягає сплаті на користь, який необхідно сплатити на наступні реквізити: отримувач УДКСУ у Солом`янському районі; ; МФО: 899998; банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; р/р №6010; призначення платежу: код 095.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0620/10000/19, а саме: 5200 євро (що еквівалентно згідно курсу НБУ на 26.08.2019 р. - 144325,07 грн.) та 13500 доларів США (що еквівалентно згілно курсу НБУ на 26.08.2019 р. - 338076,41 грн.), номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів до протоколу про ПМП № 0620/10000/19 від 26.08.2019 р., - повернути громадянину України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 05.02.2018 року.

Стягнути з гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, які підлягають сплаті на наступні реквізити: УК у Солом`янському районі/Солом`янський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.І. Кушнір