Номер провадження 33/816/111/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвоката Шаповал О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шаповал О.О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Арменії, зареєстрований в АДРЕСА_1, фактично проживаючий в АДРЕСА_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2019 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 17 листопада 2018 року о 05.14 год. в м. Суми по просп. М.Лушпи, в районі будинку 4/1, він керував транспортним засобом марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою Drager Alkotest 6820, та в закладі охорони здоров'я, Сумському обласному наркологічному диспансері, відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Шаповал О.О., просила постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2019 року, відносно ОСОБА_3, скасувати через порушення суддею норм процесуального та матеріального права, а провадження у справі просила закрити у зв'язку із закінченням строків накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник наголошувала на тому, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 не відмовлявся. Так, його було зупинено поліцейськими з підстав ввімкнення ним аварійної сигналізації та займання ним в ході руху одночасно двох полос руху, після зупинки транспортного засобу він надав працівникам поліції відповідні документи та повідомив їм про те, що він є громадянином Арменії, а тому взагалі не знає української мови та погано володіє російською. Не зважаючи на це, поліцейські вказали йому про те, що він має пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння або ж на місці зупинки або ж в медичному закладі. Однак суті вимоги поліції ОСОБА_3 так і не зрозумів. Алкогольних напоїв він не вживав, ознак алкогольного сп'яніння не мав, а запах алкоголю в авто міг бути від його подруги, пасажира, яка дійсно того вечору вживала спиртне.

В оскаржуваній постанові суд, вивчивши матеріали відео, вказав про те, «…що ОСОБА_3 не відмовляється від проходження огляду, але фактично своїми діями та поведінкою демонстрував те, що він не бажає проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в наркологічному диспансері..» Однак, таке трактування поведінки ОСОБА_3 судом першої інстанції, на думку захисника, не має під собою жодного правового обґрунтування.

Також, на переконання захисника, суд не звернув уваги на те, що складений відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати допустимим доказом, оскільки він, в супереч проханню ОСОБА_3, був складений за відсутності перекладача та захисника, чим було порушено право останнього на ознайомлення з його змістом та право подати на нього свої заперечення.

Не врахував суд і факт порушення поліцейськими самого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки ОСОБА_3 не було проінформовано про правила проходження такого огляду.

Суд не повністю дослідив докази на підтвердження вини ОСОБА_3, оскільки не допитав свідків події, про допит яких в суді заявляла захисник. Вказане унеможливило реалізацію права ОСОБА_3 поставити їм питання з метою з'ясувати протиріч, які, на переконання апелянта, існують в даті, часі, місці складання протоколу та в інших обставинах справи. На думку захисника, протокол взагалі міг бути підписаний не свідками, а іншими сторонніми особами.

Також, в порушення ст. 268 КУпАП, суд розпочавши пошук перекладача, безпідставно відмовив їй, як захиснику, у задоволенні чергового її клопотання про звернення до наступного бюро перекладів, мотивуючи це відсутністю необхідності у такому перекладачі, оскільки ОСОБА_3, проживаючи на терарії України близько 10 років, має можливість розуміти мову цієї держави, що, за словами захисника, суперечить дійсності, оскільки в Україні ОСОБА_3 не проживає, а лиже періодично її відвідує з метою побачити сина.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду апеляційної скарги, до суду не з'явився, жодних клопотань про відкладення розгляду скарги не заявляв, його явку, суд апеляційної інстанції обов'язковою не визнає, тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, розгляд апеляційної скарги захисника Шаповал О.О. проведено без участі ОСОБА_3

Тому, вислухавши захисника Шаповал О.О., які вимоги апеляційної скарги підтримала та просила оскаржувану нею постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 404702 від 17.11.2018 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що 17 листопада 2018 року о 05.14 год. в м. Суми по просп. М.Лушпи, в районі будинку 4/1, він керував транспортним засобом марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя, порушення мови). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою Drager Alkotest 6820, та в закладі охорони здоров'я, Сумському обласному наркологічному диспансері, відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з виростанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора алкотест «Драгер» № 0344 відмовився, як відмовився і від підпису цього акту (а.с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 17.11.2019 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки, за допомогою газоаналізатора алкотест «Драгер», так і в закладі охорони здоров'я (а.с. 3,4).

Крім цього, в ході вивчення матеріалів справи, апеляційним судом було повторно досліджено відео з нагрудних камер поліцейських, що міститься на долученому до справи диску (а.с. 8).

З вказаного відео вбачається факт руху авто під керуванням ОСОБА_3, його зупинка на вимогу поліції, надання ОСОБА_3 документів на авто та посвідчення водія, прохання поліції до водія вийти з авто та пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що ОСОБА_3 свій стан алкогольного сп'яніння заперечує, вказує на дівчину - пасажира, нібито вона вживала спиртне, неодноразово запитує про причину своєї зупинки на що поліція неодноразово надає пояснення (включення аварійної сигналізації та рух одночасно по двох полосах дорожньої розмітки), в сторону поліції висловлює свою підозру про їх перебування в стані алкогольного сп'яніння, сперечається, на підвищених тонах вимагає у поліції свої документи назад, при цьому, звертаючись до поліції зі словами «…Вы инспектор наверне не понимаете русский язык?...я не пойму…» на що інспектор вказує про те, що розуміє та звертається із зустрічним питанням до ОСОБА_3, той переходить на іншу, іноземну мову, та по ній, розмахуючи руками, підвищуючи голос веде розмову до поліцейського. Той, припускаючи те, що зміст такої лексики водія носить нецензурний характер, просить не висловлюватися так в його адресу, на що ОСОБА_3, вказує йому на те, що в такому разі, поліцейський сам себе повинен забезпечити перекладачем. Водієві ОСОБА_3 неодноразово пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що той, сперечаючись, відповідає виключно тим, щоб йому негайно повернули документи, знову пояснили про причину його зупинки та винесли постанову. Поліція залучає свідків, та в чергове, вже в їхній присутності, пропонує водієві ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Попередня поведінка водія не змінюється, у зв'язку з чим поліція попереджає його про те, що така його поведінка, буде розцінена ними як пасивна відмова. Позицію водій не змінив у зв'язку з чим відносно нього було складено протокол про вчинення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення за порушення ним п. 2.5 ПДР України. Зміст протоколу (суть правопорушення, порушений ним пункт ПДР України, норма статті яка передбачає відповідальність, дата, час, місце судового розгляду) був зачитаний ОСОБА_3 вголос. Також, ОСОБА_3 було запропоновано ознайомитись з таким протоколом та отримати його копію, на що той, категорично відмовляючись виходити зі свого транспортного засобу, знову веде сперечання. Далі йде мова про заборону ОСОБА_3 в подальшому керуванні авто, про пошук водія який би міг доставити його транспортний засіб до місця збереження та про вилучення у ОСОБА_3 водійського посвідчення.

Також, матеріали справи містять і розписку водія ОСОБА_3, відповідно до якої той, маючи посвідчення водія НОМЕР_2, зобов'язується доставити транспортний засіб, марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1, до свого місця проживання та не допустити до його керування ОСОБА_3, 1986 року народження (а.с. 5).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_3 повідомляв працівникам поліції, що він є громадянином Арменії, а тому взагалі не знає української мови та погано володіє російською, тому він нічого не розумів із вимог поліцейських про необхідність проходження медичного огляду, то їх слід визнати надуманими, оскільки такі твердження в повному обсязі спростовуються матеріалами повторно дослідженого апеляційним судом відео, з якого, як вже було вище зазначено, вбачається те, як ОСОБА_3 спілкується вільно із працівниками поліції, жодних зауважень про нерозуміння ним української мови не висловлює, та про залучення перекладача не прохає.

З таких же підстав, апеляційний суд вважає безпідставними і твердження захисника про те, що ОСОБА_3 не було зрозуміло суті вимог поліції. На відео чітко видно те, як водій ОСОБА_3 на запитання поліцейського чи вживав він алкогольні напої, відповідає, що спиртного не пив, припускає, що запах алкоголю може бути від його подруги - пасажира, на прохання проти огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 пасивно ухиляється, мотивуючи це тим, що йому не зрозуміла причина його зупинки, потім взагалі вимагає повернути йому його документи на авто, посвідчення водія та скласти відносно нього постанову.

Також, слід визнати безпідставними і твердження захисника про відсутність у суду підстав стверджувати про фактичну відмову ОСОБА_3 проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки як вказувалося вище, про таку відмову свідчить досліджене, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції відео. ОСОБА_3 дійсно, прямо не вказував про те, що від проходження такого огляду відмовляється, однак його поведінка свідчить про пасивну відмову, ухилення від огляду. Водієві неодноразово було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров'я, однак, діючи свідомо, ігноруючи законні пропозиції поліції, той в присутності двох свідків, свою поведінку не змінював.

Не може погодитись апеляційний суд і з наступними доводами апелянта про недопустимість складеного відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення як доказу з тих підстав, що він був складений за відсутності перекладача та захисника, оскільки про їх залучення ОСОБА_3 не клопотав. Порушення ж права на ознайомлення зі змістом протоколу та права подавати на нього свої заперечення, як на тому наголосив захисник, апеляційний суд не вбачає, оскільки зміст протоколу ОСОБА_3 було зачитано поліцією в голос, запропоновано з ним ознайомитись, однак нічого, окрім сперечань, ОСОБА_3 не заявив, що підтверджується знову ж таки дослідженим відео. Заперечення на протокол чи пояснення щодо обставин справи ОСОБА_3 не був позбавлений можливості надати як в ході складення відносно нього протоколу так і в ході його розгляду в суді маючи при цьому захисника.

Не вбачає апеляційний суд і порушень з боку поліцейських порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, як на тому наголосила захисник, оскільки по-перше, сам огляд водія так і не проводився у зв'язку з його відмовою від такого огляду, а по-друге, ОСОБА_3 було чітко вказано на те, що у зв'язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп'яніння йому пропонується пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, або ж, за його бажанням, в закладі охорони здоров'я.

Також, апеляційний суд не може погодитись і з доводами апелянта про неповноту судового розгляду через те, що суд безпосередньо не здійснив допит свідків, оскільки письмові пояснення цих свідків, містяться в матеріалах справи, підстав їм не довіряти ні захисник ні особа, відносно якої складено протокол, не навели, а при винесенні рішення, суд обґрунтовано їх врахував та оцінив в сукупності з іншими матеріалами справи.

Щодо доводів захисника про те, що протокол міг бути підписаний не свідками, а іншими сторонніми особами, то їх апеляційний суд, з врахуванням відсутності доказів, розцінює як домисли сторони захисту.

Також апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду і через те, що суд безпідставно не залучив до участі в судовому засіданні перекладача.

Так, відповідно до вимог підпункту е пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що для вирішення питання щодо залучення безоплатного перекладача суд має впевнитись, що обвинувачений дійсно не володіє, або недостатньо володіє державною мовою.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 вільно спілкується російською мовою, що вбачається з переглянутого відео, крім того, як було встановлено в суді першої інстанції він проживає в України 10 років, зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживаючий в АДРЕСА_2, як стверджує захисник має сина, що проживає на території України, а тому вказані обставини, на переконання суду апеляційної інстанції свідчать про його пов'язаність з Україною та, за вищенаведених обставин, розуміння мови цієї держави, або ж мови Російської Федерації. Не визнання ОСОБА_3 вказаного факту, суд розцінює як зловживання процесуальними правами, та обраний ним спосіб уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги захисника Шаповал О.О., апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування та закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, як того просила захисник, а тому, воно повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляційної скарги захисника Шаповал О.О. без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2019 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Шаповал О.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.