Справа № 752/5681/19 Головуючий у І інстанції Валігура Д.М.
Провадження № 33/824/1897/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 20 » травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 1 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 5.03.2019р. о 2 год. 20хв. в м. Києві по вул. А.Заболотного, 174 керував автомобілем «Freightliner» д.н.з. « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту позитивний 0,72 ‰ алкоголю в крові, тобто своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в якій він просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказав на порушення судом І інстанції при постановленні рішення вимог ст.ст. 245,251,268,280 КУпАП, оскільки під час розгляду справи не було здійснено повного та всебічного дослідження обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; апелянт вважає, що судом І інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_1 не керував даним транспортним засобом, а лише ремонтував колесо, в стані алкогольного сп`яніння не перебував, після проведення обстеження категорично не погодився з результатами та наполягав на проведенні огляду в медичному закладі, однак на таке обстеження його не було направлено поліцейськими у відповідності до вимог ст.266 КУпАП у зв`язку з чим він сам звернувся до медичного закладу «Соціотерапія», але огляд проведений не був, оскільки минуло 3 години і не були присутні поліцейські; при складанні протоколу ОСОБА_1 не роз`яснені положення ст.268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови судді вбачається, що суддя належним чином не виконав вказані вимоги закону.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 а) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту позитивний, 0,72 ‰алкоголю в крові, тобто своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, з відеозапису з боді- камери поліцейського, вбачається, що під час проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння, не взяті до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та його незгода з результатом тесту.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адмінправопорушення не визнав, пояснивши, що в цей деньавтомобілем не керував, зазначений в протоколі автомобіль дійсно належить йому на праві власності, однак керує даним автомобілем інший водій; в цей день водій автомобіля зателефонував йому та викликав здійснити ремонт колеса вказаного автомобіля в зв`язку з чим він замовив таксі та приїхав на місце зупинки автомобіля, де почав ремонтувати колесо, до нього під`їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він пройшов тест, але з результатами не погодився і настоював на медичному огляді в чому йому було відмовлено, тоді він сам поїхав в медзаклад «Соціотерапія», але медпрацівники йому прояснили, що результати огляду не будуть прийняті судом через відсутність поліцейського під час огляду та тривалим часом який пройшов після проведення тексту на «Драйгері».

Дані пояснення ОСОБА_1 не спростовані.

Будь-яких підтверджень того, що ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем та під час керування був зупинений працівниками поліції, матеріали справи не містять та в постанові судді не зазначені. З перегляду відеозапису вбачається, що дійсно за автомобілем «Freightliner» д.н.з. « НОМЕР_1 » весь час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими знаходився автомобіль таксі на якому в подальшому Волинець видалився з місця події.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими.

Так, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015р, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р.

Відповідно до ст.266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають огляду на стан сп`яніння, який проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або з його результатами, огляд проводиться у закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Відповідно до п.2.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно п.1.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст. 266 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису з боді-камери поліцейського, ОСОБА_1 заявив, що не згоден з результатами тесту і працівники поліції перешкоджають йому в проходженні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, в зв`язку з чим він вимушений пройти такий огляд самостійно, при цьому, згідно вказаного відео, працівниками поліції, в порушення зазначених вимог Інструкції та положень ст.266 КУпАП, ОСОБА_1 , після його незгоди з результатом тесту, не було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння та не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі і від такого огляду ОСОБА_1 не відмовлявся.

Оцінюючи сукупність зазначених обставин, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, а тому достатніх і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять..

За таких обставин, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, оскільки не доведено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, а огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адмінправопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м.Києва від 1 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________