Справа № 163/325/19 Провадження №33/802/357/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.471,472 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу т.в.о заступника начальника Волинської митниці - начальника УПМП та МВ Джиги Д. на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 04 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої у ДП «Волиньвугілля», РНОКПП НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а провадження у справі за даною нормою закрито.

Провадження у справі за ст.472 МК України закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил.

Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил, кавоварку «Tranquilo Black Cunill» - повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Даною постановою судді ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України за те, що вона, 15.01.2019 року, слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС, в якості водія автомобіля марки «Fiat Scudo» державний номерний знак НОМЕР_2 , порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи понад неоподатковану норму товару, а саме: кавоварку «Tranquilo Black Cunill» вартістю 6314 (шість тисяч триста чотирнадцять) гривень 44 копійки.

Крім того, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що вона за вищевказаних обставин, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який згідно із ст.374 МК України підлягав обов`язковому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор» як форму декларування, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Дії ОСОБА_1 органом доходів та зборів кваліфіковано за статтями 471, 472 МК України.

Не погодившись із такою постановою, т.в.о заступника начальника Волинської митниці - начальника УПМП та МВ Джига Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та ухвалити судове рішення в межах санкцій статей 471,472 МК України. Вважає, що вина ОСОБА_1 за ст.ст.471,472 МК України повністю стверджується матеріалами справи, поясненнями та іншими документами, оскільки остання, переміщуючи товар, що перевищував неоподатковану норму ввезення, обравши смугу руху «зелений коридор», шляхом вчинення дій, задекларувала відсутність товарів, які підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами та підпадають під встановлені законодавством заборони щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, особу, яку притягнуто до відповідальності - ОСОБА_1 , яка апеляційну скаргу заперечила та просила рішення суду залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, посне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

При прийнятті рішення, обставини справи досліджено повно та об`єктивно. Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, підтверджена як її визнавальними поясненнями, даними під час складення протоколу та безпосередньо під час розгляду справи в суді першої інстанції (а.с.7,40), так і протоколом про порушення митних правил №0153/20500/19 від 15.01.2019 року, згідно якого остання зауважень та доповнень не мала і засвідчила це своїм підписом (а.с.1-4), контрольним талоном (а.с.5), актом проведення огляду товарів (а.с.6), польською фактурою з фіскальним чеком (а.с.9) та службовою запискою державного інспектора ДФС Пінчука Ю.В. (а.с.11-12).

Відповідно до вимог ст. ст.33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним інтересам або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Таким чином, висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та звільнення останньої відповідно до ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення за даною нормою закону, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема, суд врахував те, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, щиро розкаюється, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей - 2001 та 2004 років народження (а.с.33), батько яких позбавлений батьківських прав та не платить присуджені аліменти (а.с.27,28,38).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з врахуванням сукупності вищевикладених обставин, мотивів вчиненого правопорушення та необережної форми вини, асортименту і вартості незаконно переміщуваних товарів, даних про особу, а також сукупність пом`якшуючих обставин, у справі достатньо підстав для звільнення останньої від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись щодо неї усним зауваженням.

Наслідки від вчиненого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам. А накладення на ОСОБА_1 стягнення, передбаченого ст.471 МК України у виді штрафу та конфіскації товару не відповідатиме сімейному та майновому стану порушниці.

Апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду у вищевказаній частині ухваленого судового рішення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції підставно звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, а тому підстав для скасування судового рішення у цій частині - не встановлено.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України з врахуванням наступного.

Адміністративним правопорушенням за диспозицією ст.472 МК України, є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

У протоколі про порушення митних правил №0153/20500/19 від 15.01.2019 року, складеному відносно ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суддя першої інстанції, розглядаючи справу, вірно зазначив і врахував положення ч.6 ст.366 МК України, згідно якої, обравши проходження через «зелений коридор», особа звільняється від подання письмової митної декларації та, в своїй постанові, при викладенні суті вчиненого правопорушення, обґрунтовано про це зазначив.

Доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митним органом надано не було.

У відповідності до досліджених матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 смугою митного контролю «червоний коридор» не слідувала, її не перетинала, а працівниками митниці не надавалась можливість заповнення декларації.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

ОСОБА_1 допустила порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст.471 МК України і такі дії додаткової кваліфікації за ст.472 МК України не потребують.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, у зв`язку з чим вірно закрив провадження у справі в цій частині.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів викладених в апеляційній скарзі Волинської митниці ДФС, апеляційний суд не вбачає, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 квітня 2019 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу т.в.о заступника начальника Волинської митниці - начальника УПМП та МВ Джиги Д. залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 04 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В.Гапончук