Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

19 березня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю потерпілого ОСОБА_2 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3,

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 30 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП України закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, скасування цієї постанови та постановлення нової постанови про закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 28 лютого 2019 року дана справа розподілена для розгляду судді Ляшуку В.В.

Вважаю за необхідне заявити собі самовідвід з тих підстав, що апелянт ОСОБА_3, тривалий час, а саме з 2011 року по 2017 рік працював суддею Апеляційного суду Житомирської області, з ОСОБА_3 я мав та досі маю товариські відносини, дані обставини можуть викликати сумнів у об'єктивності судді при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Як слідує з практики Європейського суду з прав людини, викладеної в рішеннях у справах "Фей проти Австрії" від 24.02.93 року, "Білуха проти України" (заява N 33949/02) від 09.11.2006 року, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. Існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

З огляду на викладене, з метою виключення сумніву щодо об'єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку, що дану заяву самовідвід слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 15 Кодексу суддівської етики, ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Заяву про самовідвід судді Ляшука В.В. задовольнити.

Справу направити на повторний авторозподіл у порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: