Провадження № 33/4820/258/19
Справа № 679/385/19 Головуючий в 1-й інстанції Базарник Б.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бойка В.Ф., на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 8 лютого 2019 року о 00 год. 35 хв. в м.Острог по вул. Вишенського, 45, керував автомобілем «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагували на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушеннями конституційних принципів прав людини, норм матеріального та процесуального права України. Суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі докази та дав їм невірну оцінку. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, суд мав визнати протокол недопустимим доказом і повернути його на доопрацювання через його невідповідність вимогам закону. В протоколі не зазначено конкретного місця і часу вчинення правопорушення. Працівниками поліції не забезпечено проходження медичного огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, до закладу охорони здоров`я він не доставлявся, поліцейськими не дотримано Інструкції про порядок проходження огляду на стан сп`яніння. Суд не викликав та не допитав свідків про обставини правопорушення, обмежившись лише посиланням на письмові пояснення, які були заздалегідь надрукованими поліцейським.

В засідання апеляційного суду 14 червня 2019 року ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися, письмові заяви про відкладення розгляду справи не надходили, доказів поважності причин нез`явлення суду не надавалось, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції апеляційним судом не розглядається, позаяк встановлено, що захисник подав апеляційну скаргу через поштове відділення, в строк на її оскарження (3 травня 2019 року), за таких обставин захисник Бойко В ОСОБА_2 не пропустив передбачений законом десятиденний строк на оскарження постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року.

Твердження захисника, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі у встановленому законом порядку, що підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

В протоколі чітко зазначено місце, час та суть адміністративного правопорушення, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості протоколу не можуть бути враховані.

Факт відмови апелянта від отримання копії протоколу, написання пояснень не можуть вказувати на наявність підстав для визнання протоколу таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Апелянт був ознайомлений з матеріалами справи, судом було роз`яснено його права (а.с.13), судом були вирішені всі заяви та клопотання апелянта, подані ним під час розгляду справи судом першої інстанції.

В провадженні були відсутні обставини, які б перешкоджали розгляду справи судом. Підстави для повернення протоколу органу, який склав протокол, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, відповідно до ст.278 КУпАП, відсутні, відтак такі доводи апеляційної скарги не можуть бути враховані.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який о 01 год. 00 хв. 8 лютого 2019 року був складений інспектором СРПП №3 Острозького ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Ситарчуком О.В., того ж дня, о 00 год. 35 хв. в м.Острозі по вул. Вишенського, 45, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагували на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, підтверджується даними акту від 8 лютого 2019 року; даними направлення (від 8 лютого 2019 року о 00 год. 39 хв.) на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 3). Вказані обставини вказують, що поліцейськими дотримано відповідної процедури направлення водія на огляд, від якого той відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в направленні також зазначені ознаки, які давали поліцейським підстави для направлення водія на огляд, який згідно вимог законодавства проводиться в медичному закладі.

В поліцейських були відсутні правові підстави для примусового доставлення особи для проведення огляду в медичному закладі після того, коли ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі. Тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду, позаяк ОСОБА_1 не доставлявся в заклад охорони здоров`я, не можуть бути враховані, зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився прослідувати для огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу.

За змістом п.п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах (а.с. 1, 3, 4).

За змістом п.12 вищезазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції не було необхідності виклику та допиту свідків, присутніх під час відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Тому такі твердження апелянта щодо неповноти судового розгляду не можуть бути враховані судом, як підстава для скасування постанови суду з цих підстав. Не наведено підстав для виклику та допиту цих свідків апелянтом і в апеляційній скарзі, позаяк, як видно з матеріалів справи, відмова від огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксована з дотриманням передбаченої чинним законодавством процедури та в присутності двох свідків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), даними направлення (а.с. 3), даними акту огляду (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5,6) та даними рапорту (а.с. 7).

За змістом ч.4 ст. 266 КУпАП для визнання відповідних доказів допустимими, огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду має проводитися в присутності поліцейського, чого в даному провадженні не було.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що поліцейськими ОСОБА_1 направлявся на огляд на стан наркотичного, а не алкогольного, сп`яніння, тому його твердження, що в результаті його самозвернення до медичного закладу встановлено факт відсутності в нього ознак алкогольного сп`яніння, не можуть враховуватися судом, як підстава для скасування оскарженої апелянтом постанови.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя