Провадження № 33/824/2466/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 2 ст. 130КУпАП
ПОСТАНОВА

06 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2018 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 19.05.2018 року о 13 годині 44 хвилин у м. Києві на пров. Михайлівський, буд. 14, ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 530», державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, тремтіння рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу у розмірі 1 200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2018 року, у тому числі, в частині призначеного йому покарання у вигляді позбавлення права на керування транспортним засобом та призначення штрафу як водію, та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 29.06.2018 року, а апеляційна скарга направлена до суду засобами поштового зв`язку 22.05.2019 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2018 року, яке мотивовано тим, що він не знав про зазначену постанову, про її існування дізнався лише після отримання відповіді Управляння ПП у м. Києві, за його письмовим зверненням копія постанови судом першої інстанції йому направлена не була, і його представник отримав її в приміщенні суду особисто 15.05.2019 року.

Однак, вказана обставина не може бути визнана судом апеляційної інстанції як поважна, виходячи з наступного.

Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_1 . повідомлявся про судове засідання, яке було призначено на 09 годину 30 хвилин 08.06.2018 року /а. с. 9/.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Терновою В.О. 02.09.2017 року було укладено договір №02/9-1 про надання правової допомоги /а. с. 13-14/, відповідно до якого, адвокат в подальшому здійснювала його представництво в Шевченківському районному суді м. Києва.

08.06.2018 року адвокат Тернова В.О. як захисник ОСОБА_1 , була повідомлена про відкладення розгляду справи щодо ОСОБА_1 на 13 годину 00 хвилин 29.06.2018 року /а. с. 17/.

Тобто, ОСОБА_1 та його захиснику достеменно було відомо про розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 та його захисник були обізнанані з тим, що стосовно ОСОБА_1 у Шевченківському районному суді м. Києва розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення та вони в розумні інтервали часу могли вжити заходів щодо того, щоб дізнатися про її результати, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин такого значного пропуску строку апеляційного оскарження та не наведено аргументів його поновлення, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2018 року, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Суддя О.М. Капічон