П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2019 Справа №607/6423/19

05 червня 2019 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

-за участю захисника Середзінської Т.Ф.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №239907 від 06 березня 2019 року, 06 березня 2019 року близько 02 год. 30 хв. в м. Тернополі по бул. Т. Шевченка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810» ARAM-2250 та огляду в КУТОР Тернопільський ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Середзінська Т.Ф. вказала, що працівниками поліції на місці зупинки не було зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Так, останній будь-якої відмови від проходження огляду в медичному закладі КУТОР Тернопільський ОНД не висловлював. Однак, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи від проходження огляду на визначення стан алкогольного сп`яніння у порядку встановленому законом. Окремо звернула увагу на те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Всупереч вимогам Порядку «Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» працівниками поліції не здійснювалось направлення ОСОБА_1 у медичний заклад для визначення стану сп`яніння, а лише пропонували пройти такий огляд. Посилаючись на наведене, просила провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За клопотання захисника, суд здійснював виклик в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останні в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідкі в.

Лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Такий огляд здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3,6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п. п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, згідно з вимогами п. п. 3-7 Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів ; 2) в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до положень п. п. 6, 7, 8 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України за №1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія від проходження такого огляду або незгоди з його результатами такий огляд проводить в найближчому закладі охорони здоров`я. За наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 06 березня 2019 року близько 02 год. 30 хв. в м. Тернополі по бул. Т. Шевченка, керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810» ARAM-2250 та огляду в КУТОР Тернопільський ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 пояснила, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння. Так, працівниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі КУТОР Тернопільський ОНД. Однак, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт відмови останнього від проходження огляду в медичному закладі. Зокрема, з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки, а не в медичному закладі.

Із досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що 06 березня 2019 року працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Після зупинки в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак водій відмовився від проходження такого огляду. Після цього, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі КУТОР Тернопільський ОНД, однак відмови останнього від проходження такого огляду не було зафіксовано.

Суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 березня 2019 року, як належні та допустимі докази, оскільки суд викликав останніх в судове засідання для підтвердження ними своїх пояснень та з`ясування обставин справи, однак останні в судове засідання не з`явилися.

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі КУТОР Тернопільський ОНД в матеріалах справи відсутні.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Слід також зазначити, що поліцейські при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння порушили встановлений законом порядок його проведення.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто законом не надано права працівникам поліції пропонувати водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я. До їх повноважень у відповідності до вимог ст. 226 КУпАП віднесено лише направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведення ж такого огляду чи відмова від нього водія здійснюється в порядку, визначеному КМУ.

В силу положень п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Водій, що відмовився від проведення такого огляду направляється поліцейським для проведення відповідного огляду до відповідного закладу охорони здоров`я ( ці положення продубльовані у п. 6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року). Форма такого направлення міститься у додатку до вказаної Інструкції та затверджена КМУ.

З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції долученого до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції не забезпечили встановленого законом порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки лише пропонували водію проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не направляючи його для здійснення такого огляду ні в усній, ні в письмовій формі. У письмових поясненнях свідків також не зафіксовано, що поліцейський направляв водія в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння після його відмови від проходження вказаного огляду на місці зупинки автомобіля в усній чи письмовій формі.

З врахуванням наведеного, не можна вважати, що поліцейські направляли водія на огляд для визначення факту вживання ним алкогольних напоїв в заклад охорони здоров`я, а тому порушили встановлений законом порядок проведення вказаного огляду, у зв`язку з чим відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП він вважається недійсним.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, вважаю, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова останнього від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька