Справа №592/543/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 33/816/213/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 592/543/19 за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської місцевої прокуратури МУХИ О. О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.01.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі заступник керівника Сумської місцевої прокуратури МУХА О. О. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки судом призначене адміністративне стягнення у виді громадських робіт інваліду 2 групи.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.01.2019 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення 20 годин громадських робіт. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що у прийнятті вказаної вище апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Таким чином, прокурор може подати апеляційну скаргу на рішення, ухвалені суддями судів першої інстанції виключно у випадках, встановлених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 287 цього Кодексу постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП кореспондуються з положенням ЗУ «Про прокуратуру», згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 ЗУ «Про прокуратуру» та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Стаття 24 КУпАП передбачає види адміністративних стягнень, до яких відносяться: 1) попередження; 2) штраф; 2-1) штрафні бали; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Зі змісту ст. 29 Конституції України вбачається, що право на свободу та особисту недоторканність полягає в тому, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Цією ж статтею Основного Закону передбачені мінімальні права затриманих.

В той же час, на ОСОБА_2 накладене адміністративне стягнення у виді громадських робіт, які відповідно до ст. 30-1 КУпАП, полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Тобто при накладенні такого адміністративного стягнення, жодним чином не обмежується особиста свобода правопорушника, він не обмежується у праві на пересування і виконує роботи у вільний від роботи чи/та навчання час.

Усі види адміністративних стягнень, крім попередження, полягають у спричиненні винній особі певних втрат майнового характеру та/або обмеженні її прав, проте тільки адміністративний арешт та арешт з утриманням на гауптвахті є адміністративними стягненнями, що потребують застосування заходів примусового характеру, які пов`язані з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, доводи прокурора про те, що громадські роботи є обмеженням особистої свободи громадянина є необґрунтованим, а тому в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Необхідно зазначити, що особа, щодо якої вирішено питання про притягнення її до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП має право особисто або, у разі представництва її інтересів, законним представником, захисником, оскаржити постанову суду у справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно ст. 304 КУпАП, суд, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення вирішує питання, пов`язані з її виконанням.

З огляду на викладене, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, не є тим рішенням, про які йдеться мова у випадках, встановлених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, а тому прокурор не має передбаченого у ч. 2 ст. 294 КУпАП процесуального права на апеляційне оскарження рішення судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 , внаслідок чого апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити заступнику керівника Сумської місцевої прокуратури МУСІ О. О. в прийнятті апеляційної скарги на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.01.2019 відносно ОСОБА_3

Повернути заступнику керівника Сумської місцевої прокуратури МУСІ О. О. його апеляційну скаргу на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.01.2019.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.