ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/561/19 Справа № 204/945/19 Суддя у 1-й інстанції - Дружинін К. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 .В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Логойди Т.В. на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 29 січня 2019 року о 05 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 6 по пр. Сергія Нігояна в м. Дніпрі, з ознаками наркотичного сп`яніння, та на пропозицію поліцейських пройти огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Логойда Т.В. подала апеляційну скаргу, в який просить скасувати постанову щодо ОСОБА_1 , винести нову постанову, якою закрити щодо ОСОБА_1 провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд не звернув уваги на те, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейський встановив на око, оскільки під час відеозапису спілкування з патрульними поліцейськими ОСОБА_1 тримав мобільний телефон у своїх руках, які не тремтіли, а його координація рухів була спокійною, його не хитало, а також причини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є надуманими, причина зупинки транспортного засобу матеріалами справи взагалі не зафіксовано.

Вказує на те, що із відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 просив поліцейських вжити заходів щодо схоронності його автомобіля на час огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак така вимога була сприйнята поліцейськими як його пасивна відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилається на те що на місці зупинки транспортного засобу були грубо порушені вимоги чинного законодавства і спільного Наказу МВС та МОЗ, а також Інструкції, яка затверджена цим наказом та визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення у нього стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляли його у заклад охорони здоров`я, що і мало бути визначальною підставою для прийняття судом рішення про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та закриття справи.

Крім того, наданий суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неповним, оскільки з нього не можливо встановити причину зупинки транспортного засобу, що було на початку контакту між поліцейським і водієм ОСОБА_1 , хто із патрульних поліцейських проводи огляд водія на стан сп`яніння, чи взагалі поліцейським був проведений огляд водія на стан сп`яніння, чи поліцейський навмання зафіксував у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння.

Більш того, спілкування поліцейського та його поводження щодо водія під час складання протоколу свідчить про його зневажливе, зверхнє ставлення до водія ОСОБА_1 , до якого поліцейський допускає собі звертатись на ти та називати лише по батькові, а також не були роз`яснені йому будь-які процесуальні права, в тому числі мати захисника, а підписи у протоколі він ставив там, де вимагав поліцейський, не повною мірою розуміючи зміст викладеного у протоколі.

Зазначає, що до водія ОСОБА_1 було застосовано лише один захід припинення адміністративного правопорушення вилучення посвідчення водія, що задокументовано в протоколі про адміністративне правопорушення, відсторонення водія від керування транспортним засобом не відбувалось і не документувалось, а також не застосовувалось тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1

Вказує на те, що суд не забезпечив ОСОБА_1 право допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а долучені до протоколу їх пояснення, які написані під копірку, в судовому засіданні судом не оголошувались, тобто не досліджувались.

Також поза увагою суду лишився той факт, що вказані свідки є працівниками ТОВ Охорона-Холдінг, та були запрошені поліцейськими по телефону, що свідчить про те, що поліцейський запросив своїх знайомих, які не вперше надавали послуги в якості свідків при оформленні протоколів, та не виключає сумніву про їх неупередженість, при цьому на відеозаписі не зафіксовано проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи і не прийняв уваги на цілий ряд порушень, недоліків з боку поліцейських, відсутності достатніх та якісних доказів з їхнього боку, однак все рівно суд притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що у цьому випадку є порушенням презумпції невинуватості, закріпленої в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Логойда Т.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо допущених порушень не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються матеріалами провадження.

Твердження апеляційної скарги щодо надуманих причин для направлення на обстеження не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння - зіниці ока, які не реагують на світло. Для з`ясування дійсних причин того, чому зіниці ока не реагують на світло, і мало проходження огляду на стан сп`яніння, від чого ОСОБА_1 фактично відмовився.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, спростовуються відеозаписом події, відповідно до якого його було попереджено, що висунуті ним зустрічні вимоги, що унеможливлювали проходження огляду з різних причин будуть розцінені як фактична відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, однак і після цього водій проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду відмовився. Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 просив вжити патрульних поліцейських вжити заходів щодо схоронності його автомобіля не відповідають положенням п.15.12 ПДР, відповідно до якого на водія покладено обов`язок вжити всіх заходів для уникнення проникнення до автомобіля та /або незаконного заволодіння ним, що вказує на висунення водієм до патрульних не передбачених чинним законодавством вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що було порушено порядок огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не є слушними, оскільки у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Пунктом 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказані положення Інструкції відповідають ст. ст.12,13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», відповідно до яких встановлення наявності стану наркотичного сп`яніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обов`язки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а медичний огляд проводиться за направленням поліцейських.

Отже, зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я.

У зв`язку із зазначеним доводи щодо незаконних вимог поліцейського про проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а не на місці - є безпідставними.

Щодо відсутності направлення водія на медичний огляд в матеріалах провадження, то це не спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 , які підтверджуються сукупністю вказаних у постанові суду доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо неповної відеозйомки події не впливають на висновки суду, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП показання технічних приладів, що мають функції кінозйомки є лише одним із доказів та не має переважного значення у доказуванні.

Відсутні підстави також стверджувати про невжиття заходів припинення правопорушення та позбавлення права власності у зв`язку з тим, що працівниками поліції було заборонено ОСОБА_1 скористатись своїм автомобілем для поїздки до медичного закладу, оскільки підозра у керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння унеможливлює керування транспортним засобом, крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення власником автомобіля є інша особа, та суддею суду першої інстанції встановлено те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду ще до його затримання та доставки у відділ поліції, що свідчить про припинення правопорушення.

Відповідно до висновку службового розслідування від 07.03.2019, затвердженого начальником управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Калюжним А.П., відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, а саме: застосування фізичної сили та спеціальних засобів до ОСОБА_1 під час його затримання, внаслідок чого він отримав легкі тілесні ушкодження, визнано такими, що не знайшли своє обєктивне підтвердження, з наявних матеріалів службового розслідування. Крім того, з відеозапису події слідує, що ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення був без спецзасобів, а тому відсутні підстави стверджувати про порушення його прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у звязку із застосуванням до нього спецзасобів.

Оскільки водій відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, тому наявні були підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання на порушення права на захист не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення будь-які зауваження щодо нероз`яснення прав відсутні, тоді як протокол підписаний ОСОБА_1 , в матеріалах провадження відсутні клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підстави не довіряти письмовим поясненням свідків відсутні, оскільки обставини дій водія, що вказували на фактичну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовані на відеозаписі події, посилання апеляційної скарги на відсутність доказів обставин огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до зазначених вище положень чинного законодавства огляд мав проводитись в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Зауваження захисника щодо одночасного затримання та складання протоколу о 06-00 год. 29.01.2019 не вказує на істотні порушення, оскільки протокол підписаний свідками та ОСОБА_1 а тому будь-яких сумнівів не викликає. Крім того, вказаний у протоколі час його складання відповідає відеозапису події.

Посилання щодо необхідності залучення прокурора є безпідставними, оскільки відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та не передбачає такого виду стягнення, що був би пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян, а тому здійснення нагляду прокурором за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення в означеній категорії справ виключається.

Не передбачено обов`язкової участі прокурора при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП і положеннями ст.250 КУпАП, яка розкриває повноваження прокурора при здійсненні прокурором нагляду, а тому такі повноваження кореспондують із положеннями ч.5 ст.7 КУпАП щодо здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Твердження захисника щодо кримінального характеру адміністративного правопорушення відповідно до практики ЄСПЛ не вказують на обов`язкове залучення прокурора, оскільки відповідно до ч.3 ст.36 КПК України не в усіх випадках участь прокурора в суді є обов`язковою, чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачена участь прокурора при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання на докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наведені у постанові суду, якими є протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить посилання на п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який порушено водієм, та який відмовився від проходження медичного огляду, письмові пояснення двох свідків, відеозапис події.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовляється від проходження огляду, спростовується відеозаписом події, відповідно до якого він не вжив заходів для проходження медичного огляду на вимогу поліцейського.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків постанови суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, підстав для його зміни немає.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Логойди Т.В. на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019року залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2019року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко