ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/262/19 Головуючий в 1-й інстанції - Котляр А.М.
Єдиний унікальний №337/302/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 16.01.2019 року о 15-13 годині ОСОБА_1 , керував автомобілем NISSAN SUNNY, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по вул. Василя Сергієнка, 38 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість) повторно протягом року, від проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З метою з`ясування обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення та чи не є вказані свідки працівниками поліції, зазначені особи двічі викликались до суду. Однак, в судовому засіданні був допитаний лише один з них ОСОБА_2 Інший повістки не отримував та відповідно до суду не з`являвся, його особу так і не було встановлено, не з`ясовано належності цієї особи до працівників правоохоронних органів. Проте, суд не допитавши вказану особу безпосередньо у судовому засіданні та не з`ясувавши його особу, місце його роботи, визнав його письмові пояснення належним та допустимим доказом його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, в порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, протокол містить виправлення у даті його складання та даті вчинення адміністративного правопорушення, внесені працівниками поліції, що є неприпустимим. За таких обставин вказаний протокол мав бути направлений до поліції для належного оформлення. Неналежно оформлений протокол не міг бути використаний як доказ у справі.

Також звертає увагу, що судом протиправно застосовано до мене стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, оскільки відповідно до п.28 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли особа вже позбавлена такого права. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2018 року його вже було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Куцигін І.В. не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив про розгляд справи за його відсутності. Справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Куцигіна І.В. по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 відмовився від дачі показань.

Адвокат Куцигін І.В. просив суд закрити провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, вважав, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведена, судом не був допитаний свідок ОСОБА_3

Разом з цим, доводи, заявлені адвокатом на захист ОСОБА_1 спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №072435 від 16 січня 2019 року, від підпису якого останній відмовився (а.с.1); направленням на огляд водія до КУ «ЗОКНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 січня 2019 року, від підпису якого ОСОБА_1 також відмовився (а.с.11); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6-7); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 16.01.2019 року.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в січні 2019 року був зупинений працівниками патрульної поліції, які запросили його бути свідком відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. В його присутності та присутності іншого водія ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні по вул. Седова в м. Запоріжжі, на що водій відмовився. Також вказав на ОСОБА_1 як на водія, який відмовився від проходження огляду.

Інспектор патрульної поліції Савченко І.Г. в судовому засіданні пояснив, що в січні 2019 року по вул. Василя Сергієнка в м. Запоріжжя йому назустріч рухався автомобіль НІССАН, порушуючи правила дорожнього руху. Вони зупинили автомобіль, за кермом знаходився ОСОБА_1 Водій не мав посвідчення водія, оскільки вже був позбавлений права керування за ст.130 КУпАП. Вони зупинили двох водіїв та запропонували ОСОБА_1 в їх присутності пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 виявляв відповідні ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, про що був складений протокол в присутності свідків. З приводу виправлення дати складання протоколу суду пояснив, що була холодна вітряна погода, він почав складати протокол на вулиці, було незручно писати, у зв`язку із чим він написав нечітко дату складання протоколу, після цього він продовжив складати протокол в автомобілі, виправивши дату. Правильною датою складання протоколу є 16 січня 2019 року.

Також за клопотанням ОСОБА_1 неодноразово викликався в судове засідання свідок ОСОБА_3 шляхом відправлення повідомлення, які повернулись до суду за закінченням терміну зберігання, та телефонограми, тобто суд першої інстанції використав всі процесуальні можливості допитати зазначеного в протоколі свідка, але останній не з`явився в судове засідання.

Отже, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №072435 від 16 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. Деякі виправлення в протоколі, на які посилається апелянт в скарзі, не дають підстави для визнання його неналежним доказом.

Зазначені в апеляційній скарзі обставини про виправлення в протоколі дати вчинення правопорушення, що на його думку є порушенням п.7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, були з`ясовані судом першої інстанції під час допиту інспектора поліції ОСОБА_4 , який показав, що була холодна вітряна погода, він почав складати протокол на вулиці, було незручно писати, у зв`язку із чим він написав нечітко дату складання протоколу, після цього він продовжив складати протокол в автомобілі, підправивши дату. Тому доводи апелянта про неналежне оформлення протоколу апеляційний суд вважає безпідставними.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що працівниками поліції були роз`яснені права, передбачені ст.268 КупАП, пояснена процедура та спосіб проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, від якого він відмовився у присутності двох свідків. Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень у апеляційного суду немає.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що в судовому засіданні було допитано лише одного свідка вказаних подій, а пояснення свідка ОСОБА_3 не можна враховувати, оскільки він не був допитаний в судовому засіданні та судом не було з`ясовано його належності до правоохоронних органів, а тому, на його думку, він не може бути свідком, оскільки поліцейські також можуть бути свідками, причому одними з основних, які можуть у суді свідчити у справі, і їх покази суд може врахувати при розгляді справи про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, в судовому засіданні був допитаний інспектор поліції ОСОБА_4, який був свідком зазначених подій, складав протокол про адміністративне правопорушення, а тому його покази суд обґрунтовано врахував при розгляді справи.

Отже, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржує взагалі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на Постанову Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою №18 від 19 грудня 2008 року, а саме, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 вчинив повторне протягом року адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, основне адміністративне стягнення за вчинення якої передбачає у тому числі і позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, що перевищує строк позбавлення спеціального права, тобто права керування транспортними засобами, встановлений попереднім рішенням суду, а інший термін позбавлення особи такого права не передбачений санкцією цього закону.

Отже доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу, - без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 337/302/19