Провадження №: 3/752/7546/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується те, що вона 25.07.2019 р. о 04 год. 05 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих їй дій не визнала. Пояснила суду, що у визначений в протоколі день і час, між нею та співмешканцем ОСОБА_2 виникло непорозуміння із загальних побутових питань, жодних дій насильницького характеру відносно ОСОБА_2 не вчиняла, з даного приводу до органів поліції не зверталася.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що у визначений у протоколі день і час його співмешканка ОСОБА_1 і він голосно з`ясовували свої сімейні питання, що було розцінено сусідами, як насильницькі дії і було викликано поліцію. Жодних дій насильницького характеру відносно нього ОСОБА_1 не вчиняла, із заявами до органів поліції з даного приводу не звертався, претензій до ОСОБА_1 не має.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника подій ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, дослідивши дані рапорту оперативного чергового Голосіївського УП, протокол про адміністративне правопорушення серії ГР 180416, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і іншого учасника подій ОСОБА_2 , який заперечував вчинення відносно нього насильства психологічного характеру ОСОБА_1 , приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження твердження, зазначені в протоколі, про те, що 25.07.2029 р. ОСОБА_1 вчинила насильство психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 .

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Окрім того в матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка притягається до відповідальності є осудною.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-1 КУпАП, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.284, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко