Справа № 640/9987/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчення водія НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2019 о 04:05 год. в м. Харкові, по вул. Наталії Ужвій, буд. 92, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Hyundai Accent, д/н. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 186066 від 10.05.2019 не погодився, зазначив, що він не керував автомобілем Hyundai Accent, д/н. НОМЕР_3 , а лише знаходився у салоні свого автомобіля. Крім того зазначив, що працівниками патрульної поліції при складанні відносно нього вищевказаного протоколу було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а саме при фіксуванні факту відмови на проведення огляду на стан сп`яніння свідки не залучалися, замість них пояснення заповнив сам інспектор, а підписали їх інші люди в формі, у зв`язку з чим, посилаючись на ст. 62 Конституції України, просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 186066 від 10.05.2019 р., 10.05.2019 о 04:05 год. в м. Харкові, по вул. Наталії Ужвій, буд. 92, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Hyundai Accent, д/н. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1).

Разом з тим, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Таким чином, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння і є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Відмова від проходження обстеження підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3-4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 10.05.2019 (а.с. 5-6); відеозаписом із нагрудної камери інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП Сердюкова А.В. від 03.05.2019 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, права правопорушника судом не порушені.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом спростовується рапортом інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області Бошрак І.О. (а.с. 7).

При цьому ОСОБА_1 не заперечувалось факту того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена, в тому числі, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 вини у скоєному адміністративному правопорушенні, суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення при складенні протоколу відносно нього, спростовується як дослідженим в судовому засіданні відеозаписом так і письмовими поясненнями свідків, які долучені до матеріалів справи (а.с. 5-6, 9).

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції, яка встановлена за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 401, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень (рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів: ГУК у Харківській обл./Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 186066 від 10.05.2019 року ОСОБА_1 ) з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача: 37993783, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, МФО: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.А. Колесник