ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/1044/19
Провадження 3/362/494/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2019 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. розглянувши,адміністративні матеріали, що надійшли від управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України,по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Дунаївці, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (КП 2), місце роботи (проходження служби): групи бойового забезпечення 138 Центру спеціального призначення (протидії диверсіям та терористичним актам) військової частини НОМЕР_1 , посада: начальник,
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП №568 від 12.02.2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника групи бойового забезпечення 138 Центру спеціального призначення (протидії диверсіям та терористичним актам) військової частини НОМЕР_1 , маючи військове звання майор, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, несвоєчасно, 05.04.2018 року, без поважних причин, подав щорічну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:
Наказом Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України від 14.07.2017 року № 31 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи бойового забезпечення 138 Центру спеціального призначення (протидії диверсіям та терористичним актам) військової частини НОМЕР_1 .
27.07.2017 року наказом Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України № 34 ОСОБА_1 присвоєне чергове військове звання - майор.
Військову присягу на вірність українському народові ОСОБА_1 прийняв у 2005 році при Військовому інженерному інституті Подільського державного аграрно-технічного університету.
Згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України.
Отже, ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).
Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самовоядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366 і Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Відповідно до пояснення ОСОБА_1 встановлено, що останній почав подавати електронну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, у кінці березня 2018 року, перебуваючи у щорічній відпустці на Хмельниччині. Але у зв`язку з поганим покриттям мобільної мережі та технічні проблеми через електронну пошту, останньому не вдалося вчасно подати дану декларацію. А подати її він зміг лише05.04.2018 року після допомоги працівників НАЗК, яким він довгий час не міг додзвонитися.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Про технічну справність Реєстру та можливість подання електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 за період з 00:00 год. 01.01.2018 року по 00:00 год. 01.04.2018 року свідчить відповідь із ДП «Українські спеціальні системи».
Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб`єктами декларування електронні декларації ОСОБА_1 подав свою декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, о 11 год. 43 хв. 05.04.2018 року, тобто несвоєчасно, без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов`язок подання щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав зазначену декларацію лише o 11 год. 43 хв. 05.04.2018 року, тобто несвоєчасно, без поважних причин.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника групи бойового забезпечення 138 Центру спеціального призначення (протидії диверсіям та терористичним актам) військової НОМЕР_2 , маючи військове звання майор, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, на якого поширюється його дія та примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45, несвоєчасно, 05.04.2018 року, без поважних причин, подав щорічну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата закінчення другого етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 год. 00 хв. 01.04.2018 року.
Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата зібрання усіх матеріалів перевірки та подання рапорту про виявлення всіх необхідних ознак складу правопорушення.
Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є місце, пов`язане із здійсненням службових обов`язків ОСОБА_1 , а саме адреса знаходження військової частини: АДРЕСА_1 , оскільки обов`язок подачі відповідної декларації в останнього виник саме у зв`язку з проходженням служби, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (службових обов`язків).
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушенні не визнав, просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Сорока П.Ф. просив винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення. Оскільки в підтвердження показів ОСОБА_1 про те, що в нього були поважні причини несвоєчасної подачі щорічної декларації осіб за 2017 рік в підтвердження чого надав витяги з наказу та листи відрядження міністерства оборони України, згідно яких він перебував в даний період в зоні антитерористичної операції і не мав технічної можливості відправити декларацію.Так як відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст.45(із змінами) Закону України «Про запобігання корупції»він мав право подати декларацію за звітний рік протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби визначеною ч.2 ст.24 Закону України«Про військовий обов`язок і військову службу» і цей термін ним дотримано, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Прокурор військової прокуратури Київського гарнізону Килівник Я.О.у судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав повністю та вказав, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника групи бойового забезпечення 138 Центру спеціального призначення (протидії диверсіям та терористичним актам) військової частини НОМЕР_1 , маючи військове звання майор, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, на якого поширюється його дія та примітки до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, 05.04.2018 року, без поважних причин, подав щорічну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції даної статті.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.
Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.
Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що наказом Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України від 14.07.2017 року № 31 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника групи бойового забезпечення 138 Центру спеціального призначення (протидії диверсіям та терористичним актам) військової частини НОМЕР_1 (а.с. 25).

27.07.2017 року наказом Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України № 34 ОСОБА_1 присвоєне чергове військове звання майор (а.с. 26).

Як вбачається з посвідчення про відрядження №738 від 27.12.2017 року майор ОСОБА_1 був відряджений до в/ч НОМЕР_3 (с. Ольшаниця) на 10 днів з 27 грудня 2017 року по 05.01.2018 року (а.с. 77-78).

Згідно посвідчення про відрядження №45 від 15.02.2018 року ОСОБА_1 відряджено до військового містечка № НОМЕР_4 м. Київ з 15 лютого 2018 року по 15 лютого 2018 року терміном 1 день (а.с. 79-80).

Відповідно до посвідчення про відрядження №58 від 25 лютого 2018 року ОСОБА_1 відряджено до в/ч НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 на 5 днів з 26 лютого 2018 року по 02 березня 2018 року (а.с. 81-82).

Як вбачається з посвідчення про відрядження №111 від 10.04.2018 року ОСОБА_1 відряджено до в/ч НОМЕР_8 м. Київ терміном 1 днів з 10 квітня 2018 року по 10 квітня 2018 року забезпечення безпеки проведення ІІІ Міжнародної конференції з питань цивільно-військового співробітництва (а.с. 83-84).

Частиною першою ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приміткою до ст.172-6 КУпАПвизначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абз.15 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно вимог підпункту «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Приміткою до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, визначені в підпункті «г» ч.1 п.1 цієї статті, звільняються від обов`язку подання декларації за умови неперебування на інших посадах, визначених у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій» від 23.03.2017 року № 1975-VIII, Розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено пунктом 5-1 такого змісту: «5-1. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Як зазначено у ч.5 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», дія розділу VII цього Закону не поширюється, зокрема, на військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах.

За змістом ч.12 ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Згідно ч.6 ст.20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військові посадові особи, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, зобов`язані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про запобігання корупції».

Звільнення осіб від подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачене абзацом першим цієї частини, не поширюється на військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах.

Відповідно до ст.32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України За своїми військовими званнями начальниками є: сержанти і старшини - для солдатів і матросів однієї з ними військової частини; прапорщики і мічмани - для сержантів і старшин, солдатів і матросів однієї з ними військової частини; молодші офіцери - для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів; старші офіцери за військовим званням підполковник, капітан 2 рангу, майор, капітан 3 рангу - для прапорщиків і мічманів, сержантів і старшин, солдатів і матросів; генерал-лейтенанти, віце-адмірали, генерал-майори, контр-адмірали, полковники, капітани 1 рангу - для молодших офіцерів, прапорщиків і мічманів, сержантів і старшин, солдатів і матросів; генерали армії України, генерал-полковники, адмірали - для старших і молодших офіцерів, прапорщиків і мічманів, сержантів і старшин, солдатів і матросів.

Згідно Методичних рекомендації щодо перевірки факту подання суб`єктами декларування Міністерства оборони України та Збройних Сил України декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій від 2017 року, військовими посадовими особами вважається весь офіцерський та сержантсько-старшинський склад (крім військовослужбовців строкової військової служби).

Системний аналіз вищезазначених нормативних актів свідчить про те, що суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є військові посадові особи, тобто військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Так, зміст ч.5 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.6 ст.20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» свідчить про те, що не всі військовослужбовці, які проходять військову службу у військових комісаріатах, зобов`язані подавати щороку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а військовослужбовці, які є військовими посадовими особами.

Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня), освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників), науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково-дослідних інститутів та інших наукових установ), культури, мистецтв, відновлення та збереження національної пам`яті, фізичної культури, спорту, національно-патріотичного виховання, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах.
Суб`єкти декларування, які не мали можливості до 1 квітня за місцем військової служби подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік у зв`язку з виконанням завдань в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, безпосередньою участю у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, направленням до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, подають таку декларацію за звітний рік протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби чи дня закінчення проходження військової служби, визначеного частиною другою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.
У даному випадку, умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 відсутній, оскільки несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування було викликано поважними причинами та пов`язано з тим, що з його відрядженнями щодо організації антитерористичного забезпечення.
Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність в ОСОБА_2 умисної форми вини на несвоєчасну подачу декларації, як обов`язкової ознаки вказаного корупційного адміністративного правопорушення, оскільки він вчиняв належні дії щодо своєчасного подання ним електронної декларації, однак з причин, що не залежали від його волі, він свій обов`язок належним чином не виконав.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, визначеного ч. 1 ст. 172-6 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись статтями 7, 9, 10, 172-6, 245, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283-285, 294 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в :
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України , - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко