Провадження № 3/161/3205/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., при секретарі Соколовій К.Ю., за участі захисника адвоката Собковського С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

08.07.2019 року о 06.05, в м. Луцьку по вул. Конякіна, 39-А, ОСОБА_1 , керував автомобілем AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова та почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 07.10.2019 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, будь-яких заяв, клопотань від нього на адресу суду не надходило.

В судове засідання 07.10.2019 року адвокат Собковський С.С. не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день,час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи міститься його власноручна розписка (а.с. 54), заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Про наявність судового провадження ОСОБА_1 було достовірно відомо, про що свідчать клопотання, які були поданими до суду ним особисто, а також участь його захисника під час розгляду справи.

В свою чергу, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

У своєму клопотанні про надання права на захист та відкладення розгляду справи від 02.08.2019 року, ОСОБА_1 просив, зокрема, відкласти судове засідання, призначене на 05.08.2019 року об 11:30 год. на іншу дату, в зв`язку з його перебуванням у відрядження по роботі за межами міста.

Однак, в судовому засіданні 16.08.2019 року під час встановлення анкетних даних ОСОБА_1 , останній повідомив, що він є безробітним, а будь-які докази на обґрунтування вищевказаного клопотання від 02.08.2019 року він надати не може.

Зазначене свідчить про неявку ОСОБА_1 в судове засідання 05.08.2019 року без поважних причин, а також про зловживання своїми процесуальними правами.

Разом з тим, в судове засідання 12.08.2019 року ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин.

Також, клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою, які були надані його захисником в судових засідання 26.09.2019 року та 02.10.2019 року, судом були задоволені - у справі оголошувалися перерви.

Таким чином, вирішуючи питання про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом враховується, що ОСОБА_1 було надано можливість скористатися своїми правами та обов`язками, передбаченими положенням ст. 268 КУпАП в повній мірі, про що свідчить участь в судових засідання його захисника, а також клопотання про відкладення розгляду справи, які неодноразово були задоволені судом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 не був позбавлений надати пояснення суду по факту правопорушення, в тому числі й у письмовій формі, з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги основоположні завдання КУпАП та строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, допитавши свідків, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 066193 від 08.07.2019 року, складеного поліцейським роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП рядовим поліції Круком Є.Є. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який був присутнім при складанні працівником поліції адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Свідок зазначив, що на вимогу інспектора поліції ОСОБА_1 відмовилася пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю в установленому порядку, а також підтвердив особистим підписом про дійсність вказаної обставини (а.с. 4);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 з яких слідує, що 08.07.2019 року близько 06:00 год., коли він перебував у м. Луцьку, по пр-ту Соборності, 22, став очевидцем того, як водій (як виявилося надалі - ОСОБА_1 ) сів за кермо автомобіля AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому, останній знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Про дану обставину він повідомив працівників поліції. Надалі, після зупинки вказаного транспортного засобу, з-за його керма вийшов ОСОБА_1 , який, під час спілкування з працівниками поліції, стверджував, що він не перебував за кермом автомобіля та зазначав, що за кермом була жінка, яка на той момент перебувала на сидінні пасажира. ОСОБА_1 в процесі встановлення обставин правопорушення поводив себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, тим самим проявляючи явну зневагу до співробітників поліції. Згодом, на пропозицію поліцейського пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, яка озвучувалася неодноразово, ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі охорони здоров`я категорично відмовився. Зазначена подія відбувалася за його безпосередньої присутності, а також присутності двох осіб, які процесуально були внесені при складенні адміністративних матеріалів у якості свідків.

-відеозаписами із нагрудних камер патрульних поліцейських роти № 4 БУПП у Волинській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких вбачається, що 08.07.2019 року близько 06:00 год. працівниками поліції було зупинено автомобіль AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , із-за керма якого вийшов ОСОБА_1 Надалі, в процесі розмови з співробітниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд на визначення такого стану. На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти тест як за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», так і в приміщенні Волинського обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_1 відмовився. Дана обставина була зафіксована в присутності двох свідків (а.с. 32);

-допитаний у якості свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 08.07.2019 року близько 06:00 год. він був запрошений працівниками поліції у якості свідка при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 і став свідком відмови ОСОБА_7 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Drager» на місці події (в м. Луцьку по АДРЕСА_2 ), однак останній відмовився. Надалі, на неодноразові пропозиції патрульних поліцейських проїхати до Волинського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_1 також відмовився. Зазначив, що спочатку свою відмову від проходження тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 обґрунтовував відсутністю у нього бажання проходити огляд, а потім стверджував, що за кермом автомобіля, на момент його зупинки, перебувала жінка, яка також знаходилася на місці події. Також, вказав, що ОСОБА_1 під час розмови з поліцейськими, поводив себе агресивно, вживав нецензурну лайку;

-допитаний в судовому засіданні у якості свідка поліцейський роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_4 в суді пояснив, що в ранкову пору доби 08.07.2019 року, під час здійснення патрулювання, він отримав повідомлення про водія транспортного засобу, який ймовірно керує в стані алкогольного сп`яніння (має ознаки такого). Надалі, вказаний автомобіль (AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 ) було зупинено в м. Луцьку по вул. Конякіна, з місця водія вийшов чоловік (як з`ясовано надалі ОСОБА_1 ), який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійку ходу. Під час розмови з ОСОБА_1 , йому неодноразово пропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння як на місці його зупинки, так і в медичному закладі охорони здоров`я, однак останній категорично відмовився від проходження такого огляду. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження тесту з метою визначення стану сп`яніння був зафіксований в присутності двох свідків, які були залучені з числа перехожих. Зазначив, що весь час ним велася відео фіксація події, та в якийсь момент ОСОБА_1 почав стверджувати, що він не перебував за кермом автомобіля на момент його зупинки, однак дана обставина не відповідає дійсності.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у суду немає, належних та допустимих доказів будь-якої зацікавленості свідків у результаті розгляду справи, ОСОБА_1 та її захисником суду не надано, а судом в ході розгляді справи не отримано.

Той факт, що свідок ОСОБА_4 є співробітником поліції, сам по собі, на думку суду, не свідчить про його зацікавленість у результаті розгляду даної справи.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_4 попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Крім того, показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 об`єктивно узгоджуються з подіями, відображеними на відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою законодавства наступає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 спостерігається нечітка вимова та почервоніння обличчя, а також відчувається запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції, - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У відповідності до п. 7 Розділу І Інструкції, - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідженими матеріалами справи достовірно встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (на місці події та в медичному закладі) в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що об`єктивно підтверджується письмовими поясненнями останнього(а.с. 4), а також наданими показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні.

Крім того, факт неодноразової відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального приладу «Драгер», так і в Волинському обласному наркологічному диспансері, достовірно зафіксовані на відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських, оцінка якому було надана під час розгляду справи. З даного відеозапису також вбачається, що на момент зупинки автомобіля AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , з-за його керма вийшов саме ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 , відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушив вимогу п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинив правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки УПП у Волинській області ДПП від 08.07.2019 року, ОСОБА_1 , за місцем свого проживання отримував посвідчення водія ВНА № НОМЕР_2 від 19.12.2002 року, а тому останній відноситься до категорії «водій» (а.с. 3).

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., за наступними реквізитами: банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, рахунок отримувача: UA6026001.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська