ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 14 листопада 2018 року, водій ОСОБА_1 , о 02 год. 45 хв. в м. Дніпрі по вул. Воскресенській, 22, керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння(не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівників поліції відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати її та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що рішення було постановлено без його участі, а про його ухвалення він дізнався лише 14 березня 2019 року, після ознайомлення адвоката з матеріалами справи.

Свої вимоги про скасування постанови ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального закону.

ОСОБА_1 вказує на те, що строк накладення стягнення закінчився 12 лютого 2019 року, що суд залишив поза увагою. Поряд із цим, ОСОБА_1 зазначає, що після відкладення розгляду справи за його клопотанням суд, не повідомивши його нову дату слухання, розглянув справу з винесенням остаточного рішення у наступному судовому засіданні - 06 лютого 2019 року.

Про відкладення справи він дізнався лише 11 лютого 2019 року на сайті "Судова влада", а про ухвалення рішення -14 березня 2019 року, під час ознайомлення з матеріалами справи.

ОСОБА_1 вважає, що справа перебувала у провадженні тривалий час, суд порушив його право на захист, розглянувши її без його участі, а також своєчасно не повідомив про результати судового розгляду. При цьому, ОСОБА_1 зауважує, що рішення було відсутнє у реєстрі судових рішень.

Заслухавши ОСОБА_1 , який клопотання та апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розгляду за відсутністю ОСОБА_1 та копію оскаржуваного рішення він отримав лише 14 березня 2019 року.

З огляду на викладені обставини, суд вважає поважними причини пропуску строку оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 179966 від 14 листопада 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження огляду з метою його встановлення. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені поясненнями свідків.

Жодних доводів стосовно поважності причин, з яких він відмовився від проходження медичного огляду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не навів.

Посилання ОСОБА_1 про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату та час судового розгляду.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що станом на день винесення постанови минули строки накладення стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, то вони також не заслуговують на увагу.

Матеріалами справи підтверджено, що правопорушення було вчинено 14 листопада 2018 року, а постанова винесена 06 лютого 2019 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко