ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/615/19 Справа № 202/2037/19 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 01.03.2019 року о 19 год. 33 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Осіння та вул. Дніпросталівська, водій ОСОБА_1 керуючи авто BMW316 н/з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати авто, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з авто ВАЗ 21144 н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 01.03.2019 року о 19 год. 35 хв. в м. Дніпро по вул. Осіння, 18, водій ОСОБА_1 керував авто BMW316 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер, результат тесту 2,19% проміле, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч .1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що не був присутній при розгляді справи і прийнятті постанови. Копію постанови отримав лише 23 квітня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що жодних повісток про дату та час судового засідання на свою адресу не отримував, також в матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про отримання судових повісток, так само як відсутнє повідомлення про те, що повістка повернута до суду у зв`язку з відмовою її прийняття або за терміном зберігання, що свідчить про те, що судом першої інстанції не перевірена поважність причини неявки до суду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушено ст. 268 КУпАП.

Звертає увагу на те, що відсутній склад ст. 124 КУпАП, оскільки шкоди завдано не було, що є обов`язковою умовою для кваліфікації діяння за даною статтею. Матеріали справи не містять даних про пошкодження транспортних засобів.

Зазначає, що на порушення вимог законодавства, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зазначено які саме ознаки сп`яніння були наявні у нього.

Крім того, він не був згоден із показами приладу "Драгер", вважав їх завищеними, але йому було відмовлено в огляді на стан сп`яніння в медичній установі, чим порушено його права.

Наголошує на тому, що пояснення свідків є шаблонними та заповненні самим поліцейським, що вважає неприпустимим з позиції суб`єктивності доказів.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до того, що він у судовому засіданні участі не приймав, а копію постанови отримав лише 23 квітня 2019 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: схемою місця ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 101205 від 01.03.2019 року, письмовими поясненнями самого правопорушника, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 101206 від 01.03.2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чеком Драгеру тест № 697 від 01.03.2019 року та доданим до нього актом, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив зазначені правопорушення за вищевикладених обставин.

Крім того, відповідно до чеку Драгера тест № 697 від 01.03.2019 року та доданого до нього акту, гр. ОСОБА_1 пройшов тест на стан сп`яніння, результат якого склав 2.19 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився під підпис.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вказане є підтвердженням об`єктивної сторони скоєних останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушено його права, є хибними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ не відноситься до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в його діях відсутній склад ст. 124 КУпАП, так як не було завдано шкоди є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, на оберті аркушу зі схемою ДТП, зазначені видимі пошкодження транспортних засобів, зокрема на автомобілі потерпілого наявна деформація та розрив заднього бамперу, а також на автомобілі BMW маються механічні пошкодження капоту, лівого крила та бамперу.

Посилання апеляційної скарги на те, що в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не зазначено, які саме ознаки сп`яніння були наявні у водія не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказом керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння у даній справі є саме чек Драгера, тест № 697 від 01.03.2019 року, результат якого склав 2.19 % проміле та доданий до нього акт, з яким ОСОБА_1 погодився під підпис.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 скоїв зіткнення з т/з ВАЗ 21144 н/з НОМЕР_2 , чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, та керував т/з BMW316 н/з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, пройшовши огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 2,19% проміле, чим не виконав вимоги п. 2.9а ПДР України, вчинивши правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун