ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючго начальником команди ТОВ Охорона Холдинг, який мешкає за адресою: м. Павлоград, вул. Промислова, 22/1, Дніпропетровська область,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців. Вирішено стягнути судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з оскаржуваною постановою, водій ОСОБА_2 20.11.2018 року о 08.30 год. на 126 км. а/д Н 31 Дніпро Царичанка Кобеляки - Решитилівка керуючи транспортним засобом CHEVROLET LACETTI д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, не витримав безпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року в частині накладеного адміністративного стягнення на штраф,у розмірі встановленому на розсуд суду, та виключити з постанови посилання щодо стягнення судового збору у сумі 352 грн. 40 коп.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2018 року БД №349595 судовий розгляд мав відбутися 20 грудня 2018 року о 09.00 год., проте справа була розглянута 12 грудня 2018 року. Судових повісток особисто не отримував, що підтверджується матеріалами справи. Крім цього зазначає, що свою вину у скоєному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаюється, однак на його думку суд першої інстанції не врахував положення ст. 23,33,34 КУпАП та безпідставно призначив стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім цього ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються в тому числі особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Зауважує, що підпадає під дію вищезазначеного Закону.

Заслухавши думку ОСОБА_2. який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративної справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених в апеляційній скарзі вимог.

Так, вирішуючи питання правильності визначеного судом першої інстанції виду стягнення, за доводами апелянта, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про те, що накладаючи на ОСОБА_2. стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, належним чином не мотивував судове рішення в цій частині та не зазначив на підставі яких даних він дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2. саме такого адміністративного стягнення та не дотримався принципу індивідуалізації.

Крім того, до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді судового збору в сумі 352 грн. 40 коп.

Крім того, ОСОБА_2, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підпадає під вичерпний перелік осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору та від сплати такого.

Доказів зворотного в матеріалах справи не міститься та стороною до апеляційної скарги не надано.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Між тим, районним судом не було обговорено питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд встановив, що у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та з урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого, вважав за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому при накладенні адміністративного стягнення фактично вимоги ст. 33 КУпАП судом враховані не були.

З огляду на зазначене, враховуючи, що ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, механічні ушкодження внаслідок ДТП є незначними, раніше правил дорожнього руху не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, на даний час працевлаштований у ТОВ Охорона Холдинг, а відтак для виконання своїх трудових обовязків йому необхідно мати можливість самостійно використовувати власний транспортний засіб для забезпечення оперативного прибуття на охоронювані обєкти.

Отже, позбавлення права керування транспортними засобами останнього суттєво впливає на його матеріальний стан, створює реальну загрозу погіршення стану здоровя, оскільки ОСОБА_2 є пенсіонером та інвалідом II групи, у звязку з чим пересування суспільним транспортом є для нього тяжким, а відтак суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість помякшення накладеного на нього адміністративного стягнення, шляхом накладення штрафу.

Крім цього постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2012 року підлягає зміні та виключенні з резолютивної частини цієї постанови суду першої інстанції вказівку про застосування до ОСОБА_2 стягнення у вигляді судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова районного суду зміні в частині накладеного виду адміністративного стягнення та виключенню з резолютивної частини постанови, посилання суду про застосування до ОСОБА_2 стягнення у вигляді судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2012 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2012 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, змінити в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Виключити з резолютивної частини цієї постанови суду першої інстанції вказівку про застосування до ОСОБА_2 стягнення у вигляді судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1