ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2787/18 Номер провадження 33/814/247/19Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Болтіка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно постанови, 23 жовтня 2018 року, о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем CITROEN С4 д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі Київ-Харків-Довжанськ на 362 км, у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується медичним висновком.

Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1

Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування вимог вказує, що він не керував автомобілем, а його автомобіль перебував у нерухомому стані неподалік заправки. На прохання провести огляд на стан сп`яніння на місці, працівники поліції йому відмовили, оскільки у них не було відповідного технічного пристрою.

Також, посилається на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків, що є порушенням Інструкції.

Таким чином, на думку апелянта, вимога поліцейського про проведення огляду на стан сп`яніння одразу в медичній установі є порушенням вимог чинного законодавства і результати такого огляду слід вважати недійсними.

Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки розгляд справи відбувся у його відсутність. Копію постанови отримав поштою 28.12.2018р., тому вважає, що строк на подачу апеляційної скарги ним пропущено з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Болтіка А.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відсутність ОСОБА_1 , копію постанови отримав 27.12.2018, з матеріалами справи ознайомився 28.12.2018, а апеляційну скаргу подав 04.01.2019, тобто в 10-денний строк. Отже, строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 056330 від 24 жовтня 2018 року, висновком щодо результатів медичного огляду, за яким ОСОБА_1 24.10.2018 о 01 год. 29 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Доводить вину ОСОБА_1 і витребуваний апеляційним судом акт медичного огляду від 24.10.2018, згідно з яким останній перебував в стані алкогольного сп`яніння з показником станом на 01 год. 29 хв. - 0,96 проміле. Обстеження проводилося за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 № ARZK-0056.

Огляд на стан сп`яніння проведено уповноваженою особою в медичному закладі у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735 і підстав ставити під сумнів акт та виданий на його основі висновок, суд не вбачає.

Факту проходження добровільного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 не заперечує та зазначає, що після проведення огляду лікарем за допомогою Драгера не погодився з отриманими результатами, але з повторним оглядом в лікарню не звертався.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок - патрульний поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що була отримана інформація про можливе перебування водія транспортного засобу CITROEN С4 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Деякий час патрульний автомобіль переслідував вказаний транспортний засіб, який на вимогу поліцейського не зупинявся. Згодом водій зупинився на автозаправній станції. У зв`язку з тим, що був відсутній газоаналізатор Alcotest, запропонували водію пройти огляд в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а перебував у нерухомому транспортному засобі неподалік автозаправки не підтверджені належними доказами, а тому є необґрунтованими.

Також, є безпідставними доводи про порушення поліцейськими вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в частині відсутності свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. Присутність двох свідків в медичному закладі при виявленні стану алкогольного сп`яніння чинне законодавство не передбачає.

Що стосується доводів захисника про відсутність даних про дату останньої повірки газоаналізатора „Alcotest 6810", то вони є необґрунтованими з огляду на таке.

Положеннями Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747і становить 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, газоаналізатор Alcotest - 6810 сертифікований, внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України і дозволений для застосування в медичній практиці та пройшов повірку, відповідно до свідоцтва № 12-01/8833 від 20.11.2017, чинне до 20.11.2018.

Отже, на момент проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Alcotest - 6810 відповідав пред`явленим до нього вимогам.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.М.Герасименко