Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/174/18 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Дробинський О.К.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Вишневського А.А.

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, 19.02.2019 р. о 18.30 год. в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Соборності, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи під впливом лікарських засобів, що знижують швидкість реакції та уваги, що підтверджується висновком КП «Вознесенська багатопрофільна центральна районна лікарня» № 17 від 19.02.2019 р., чим порушив п. 2.5 «б» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

Зазначає, що в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування ним транспортним засобом, за вказаних у протоколі обставин.

Зауважує, що коли до нього підійшли працівники поліції, він прийшов до автомобілю аби забрати речі. Його автомобіль стояв і не рухався біля будинку його знайомих по вул. Соборності у м. Вознесенську Миколаївської області.

Крім того, у протоколі не вказано місця фактичного перебування його автомобілю.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури освідування і спростовує факт вимоги проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Звертає увагу на те, що не виконана вимога закону щодо проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я через дві години після зупинки транспортного засобу, оскільки неможливо встановити конкретний час його зупинки.

Зазначає, що йому не надавалась копія протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Відмічає, що зі змісту протоколу не зрозуміло, чи роз`яснювались йому права та чи надавалась можливість викласти пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. Він лише вказав, що не згоден із ним.

Крім того, вказує, що він є інвалідом, має на утриманні дитину, дружину та не має джерел доходів окрім пенсії та автомобілю, а тому штраф, у розмірі 10 200 грн., або 20 400 грн., у разі його несплати, є непомірним для нього.

Зауважує, що транспортний засіб є його єдиним засобом додаткового заробітку, а позбавлення права керування транспортним засобом позбавляє права на достойне життя.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_2 А.А. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

Проте, при розгляді провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані не були з огляду на наступне.

За вимогами п. 2.9 «а, б» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 стверджував, що 19.02.2019 р., він підійшов до автомобілю, який стояв біля будинку його знайомих по вул. Соборності у м. Вознесенську, аби забрати речі. До нього підійшли працівники поліції та почали перевіряти документи. Він намагався їм пояснити, що автомобіль стояв і він не планує нікуди їхати, оскільки приймає ліки. Однак, вказані пояснення залишились поза увагою працівників поліції.

Інспектор сектору реагування патрульної поліції Вознесенського відділу поліції капітан поліції Петров О.А., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції пояснив, що він деякий час їхав за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , потім його зупинив, у зв`язку із тим, що у нього виникли сумніви, що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських засобів, його направили для проходження медичного огляду до лікарні. Але, відеозапис оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не зберігся, оскільки він сумнівався, що медичний висновок буде позитивним.

Доходячи висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя, як докази його вини, врахував дані протоколу про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 17 від 19.02.2019 р., ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання лікарських засобів (димедролу).

Однак, на думку апеляційного суду, цей висновок складений з порушенням вимог інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки у ньому не зазначено, що лікарські засоби, які вжив ОСОБА_1 є такими, що знижують швидкість реакції і увагу, а тому не може вважатися дійсним і не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

За наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у відповідності до ст. 247 КУпАП закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року, задовольнити.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва