Справа № 352/445/19
Провадження № 33/4808/231/19
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника в інтересах ОСОБА_1 - адвоката Бойчука М.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Бойчука М.Й., на постанову судді Тисменицького районного суду від 06 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесять чотири ) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що 09 лютого 2019 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме, в с. Старі Кривотули по вул. Пархоменка, Тисменицького району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «Івеко» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, із згоди водія, у встановленому порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, і цими діями вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

У своїй АС захисник Бойчук М.Й. покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Тисменицького районного суду від 06 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 подав заяву, з якої вбачається, що він просить справу слухати без його участі, своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнає і захист його прав буде здійснювати захисник ОСОБА_2 .

Вважає, що зібраними доказами не доведена вина ОСОБА_1

Чому записав в поясненні, що вживав спиртні напої його підзахисний, йому не відомо і чому підписав протокол про адміністративне правопорушення також не відомо.

В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_2 не наполягав на допиті поліцейського Микитюка Л.Л. і свідків у присутності яких проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння його підзахисного.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 М. ОСОБА_4 ., який просить скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не в повній мірі дотримався.

Зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 09 лютого 2019 року о 12 годині 30 хвилин порушив вимоги п.2,5.ПДР, тоді як далі в цій же частині цієї постанови, зазначалось, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, із згоди водія у встановленому порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Цими діями порушив вимоги п.2,9 ПДР, що і зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2019 року.

Також в мотивувальні частині оскаржуваної постанови судді помилково зазначено прізвище правопорушника., а саме « ОСОБА_5 на виклик суду не з`явився», тоді як особою, що притягується до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 .

Допущені суддею описки слід виправити, шляхом зміни оскаржуваної постанови.

При складенні протоколу водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с. 2).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення захисника ОСОБА_2 . у АС вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами,:зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 047934 від 09.02.2019 року, з якого вбачається, що саме він 09 лютого 2019 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 в с. Старі Кривотули по вул. Пархоменка Тисменицького району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «Івеко» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер, в присутності двох свідків. Показники приладу показали 1,01 % промілей результат позитивний, чим порушив п. 2.9а ПДР (а.с. 2); результатом алко-тестера «Драгер» на стан сп`яніння, який підтвердив перебування правопорушника в стані алкогольного сп`яніння 1,01% проміле, (а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які додані до протоколу про адмінправопорушення про те, що водій ОСОБА_1 , в їх присутності, дійсно погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ( а.с.- 3).

В протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_1 написав власноручно, що він випив спиртні напої, і це свідчить про те, що йому працівники поліції надавали можливість висловлювати свої пояснення письмово.

Щодо твердження апелянта, що працівники поліції не відстороняли від керування транспортним засобом його підзахисного, то вони спростовуються, зокрема заявою ОСОБА_8 , з якої вбачається, що він взяв під відповідальність даний транспортний засіб 09 лютого 2019 року (а.с.-4).

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі про не відсторонення водія від керування транспортним засобом та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що показники газоаналізатора Драгер не можуть вважатися допустимим доказом, слід зазначити наступне.

Так, пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. № 43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Драгер, в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки Драгер 6810 з строком дії свідоцтва до 10.10.2019 року, що свідчить про його придатність до застосування.

Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6810, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Таким чином, поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Драгер ОСОБА_9 6810, та його показники є допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС захисника ОСОБА_3 М.Й. про невинуватість його підзахисного, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції об`єктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про те, що Заліський керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є правильним.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 06 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 немає.

Прохання апелянта закрити справу щодо його підзахисного з підстав, викладених в ст.38 КУпАП, не можуть бути задовольнені, оскільки суддя першої інстанції наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах 3 місячного строку з моменту вчинення ним правопорушення.

Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду АС суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суді першої інстанції.

Разом з тим, АС захисника в інтересах ОСОБА_1 адвоката Бойчука М.Й. слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 - адвоката Бойчука М.Й. задовольнити частково.

Постанову судді Тисменицького районного суду від 06 травня 2019 року змінити.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у порушені вимог пункту 2.9 ПДР, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП та залишити накладенні на нього адміністативного стягнення без змін.

В решті постанову Тисменицького районного суду від 06 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк

Згідно з оригіналом

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк