Справа № 127/6169/19
Провадження № 33/801/441/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнану винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Постанова суду мотивована тим, що ОСОБА_1 , являючись суб`єктом визначеним у п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 09.04.2018 о 20:19 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши прокурора, який вказав на безпідставність апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які просили про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених в постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу корупційного правопорушення не відповідають вимогам закону.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 зі змінами та доповненнями /далі - Закон/, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування /далі - декларація/, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, щорічна декларація з 01 січня по 31 грудня звітного року має бути подана до 00 год 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, була зобов`язана до 01.04.2018 подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2017 рік.

Те, що ОСОБА_1 16 березня 2018 року виконала усі дії, які на її думку, є необхідними для подання декларації, без фактичного її відображення на сайті НАЗК, як поданої, не свідчить про виконання вимог Закону.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, відсутності суб`єктивної сторони і об`єктивних ознак та відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Посилання в апеляційній скарзі на нестабільну роботу офіційного сайту НАЗК, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Доводи скаржника про несвоєчасне подання декларації з технічних причин, були предметом перевірки судом першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Однак, в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 поза межами передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, листом командира військової частини НОМЕР_1 від 19 квітня 2018 року №130/259/пс повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, 13.12.2018 року листом за підписом т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 було направлено начальнику Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Олійнику Ю.М. документи щодо несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , які були отримані Управлінням захисту економіки у Вінницькій області 13.12.2018 р. (а.с. 16).

Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи скаржника про те, що отримавши повідомлення про вчинення правопорушення, НАЗК чи інший уповноважений орган мав змогу провести перевірку в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 27 лютого 2019 року, тобто майже через рік після його виявлення.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 3 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення фактично було виявлене 19.04.2018 року, відповідно на час розгляду справи в суді першої інстанції строк накладення адміністративного стягнення сплив, однак суд першої інстанції поза межами строку, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у адміністративній справі належить закрити на підставі п. 7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду: /підпис/ В.В. Оніщук
Згідно із оригіналом:
Суддя Вінницького
апеляційного суду: В.В. Оніщук