Справа №588/1368/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Линник О. С.
Номер провадження 33/816/423/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,в режимі відеоконференції, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 26.07.2019 року о 23.55 год. в м. Тростянець Сумської області по вул. Благовіщенській, керував транспортним засобом марки В-2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин - про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений не був, викликів до суду не отримував, судовий розгляд проведено у його відсутність, а копію постанови суду отримав лише 20.09.2019 року.

Також, просив постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року, скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 наголошував на порушенні його права на захист, оскільки фактично про дату, час і місце судового розгляду справи він повідомлений не був, а тому не мав можливості надавати суду пояснення, заявляти клопотання про виклик свідків та скористатися правовою допомогою адвоката. Стверджує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки винним себе не визнає, а про вказаний в постанові протокол про адміністративне правопорушення, на який суд посилається як на доказ його вини, він взагалі обізнаний не був, з його змістом не ознайомлювався, копії протоколу йому не вручалось, як і не було роз`яснено про його права та обов`язки, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, а пояснення в протоколі він писав на вимогу поліції, однак не знав наслідків таких пояснень - притягнення до адміністративної відповідальності. Також, зауважує, що поліцейській взагалі не мали при собі, як такого, газоаналізатору «Драгер АСАМ0414», не було його відсторонено і від подальшого керування транспортним засобом.

Переконаний у зловживанні поліцією його довіри, просить врахувати те, що правил дорожнього руху він не порушував, до адміністративної відповідальності притягується вперше та те, що майнової шкоди нікому не завдано.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року та який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив вказану постанову судді скасувати, постановити нову постанову, якою провадження відносно нього закрити у в`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ОСОБА_1 постанова судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року була винесена за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 11.09.2019 року копію вказаної постанови суду направлено ОСОБА_1 (а.с. 10), 20.09.2019 року постанова суду отримана ОСОБА_1 (а.с. 12), а 30.09.2019 року оскаржена ним в апеляційному порядку (а.с. 13).

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо самої суті постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року, з якою категорично незгодний ОСОБА_1 , оскільки переконаний у відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у передчасності висновків суду про його вину у вчиненому та у порушенні суддею норм процесуального права, оскільки судовий розгляд відбувався у його відсутність без належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.

На перконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП не дотримані суддею суду першої інстанції, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 та без належного його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, про що, обґрунтовано наголосив останній в своїй апеляційній скарзі.

Як вбачається зі змісту протоколу, складеному відносно ОСОБА_1 , розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення мав відбутися в Тростянецькому районному суді Сумської області 27.07.2019 року о 10.00 год. (а.с. 1), однак відбувся 09.09.2019 року, при цьому матеріали справи містять поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 (судова повістка), яка до суду повернулася без вручення її адресату (а.с. 7). Інших відомостей про належне сповіщення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду матеріали справи не містять.

Враховуючи фактичні обставини справи у взаємозв`язку з положеннями національного законодавства та прецедентної судової практики ЄСПЛ, виходячи із засад судочинства, в тому числі і з принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , внаслідок чого судове рішення підлягає безумовному скасуванню через порушення норм процесуального права, згідно яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на справедливий суд, яке полягає у наданні їй можливості надати усні пояснення з приводу обставин правопорушення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні в справі та у розгляді її в суді будь-якої інстанції, що стосується її прав і обов`язків, у порядку, передбаченому законом, а також користуватися правовою допомогою захисника та реалізовувати у встановлений спосіб інші процесуальні права, передбачені законом.

Повертаючись до обставин справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій частині є обґрунтованими і заслуговують на увагу, а постанову судді суду першої інстанції з цих підстав не можна вважати законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню.

Разом з тим, як достовірно установлено під час апеляційного розгляду справи, 26.07.2019 року о 23.55 год. водій ОСОБА_1 в м. Тростянець Сумської області по вул. Благовіщенській, керував транспортним засобом марки В-2121, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у порушенні п. 2.5 ПДР України фактично не визнав та, між іншого, вказував суду про те, що дійсно пив пиво, однак безалкогольне, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки йому проходи не пропонували, а лише пропонували проходити його в закладі охорони здоров`я.

Однак, попри такі твердження ОСОБА_1 , факт вчинення ним правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 388164 від 27.07.2019 року, об`єктивно підтверджується іншими дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами у справі, а саме:

- власноруч викладеними ОСОБА_1 поясненнями у протоколі про те, що він «випив 0,5 пива, керував автомобілем….в лікарню не буду.. керувати заборонено»;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою алкотестера так і в закладі охорони здоров`я. Крім цього, свідки вказали і на те, що в їх присутності ОСОБА_1 вказував на те, що вживав алкогольні напої та керував автомобілем, а проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння не бажає. Подальше курування транспортним засобом ОСОБА_1 було заборонено (а.с. 3,4). Також, апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 та вжито заходів щодо виклику вказаних свідків до суду, однак будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, свідки до апеляційного суду не з`явились, свідок ОСОБА_3 повідомив про зайнятість на роботі та в телефонному режимі вказав про те, що повністю підтримує свої письмові пояснення відносно ОСОБА_1 (а.с. 29);

- поясненнями свідка ОСОБА_4 (працівник патрульної поліції), які той надав апеляційному суду в ході його допиту, та який повністю підтвердив викладені ним обставини у протоколі. Вказав про те, що 26.07.2019 року ним був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , в якого було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, на запитання чи вживав ОСОБА_1 спиртне, останній пояснив, що пив трохи пива, напарник запросив свідків, тоді йому було запропоновано продути Драгер або ж пройти медичний огляд, на що, ОСОБА_1 відмовився, склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про, що ОСОБА_1 було роз`яснення, як і роз`яснено про його права надані Конституцією України та КУпАП, протокол ОСОБА_1 підписав, копію отримав, де в подальшому її дів, він не знає. Також, ОСОБА_1 було запропоновано знайти водія, який зможе доставити авто до місця проживання ОСОБА_1

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, у тому числі і доводами апеляційної скарги щодо обставин події.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 взагалі не знав про складений відносно нього протокол, не ознайомлювався з його змістом, не отримував його копії та про те, що йому не було роз`яснено його прав і обов`язків і його не було відсторонено від керування транспортним засобом, то такі твердження апелянта, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними, надуманими та спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене, оскільки вони повністю спростовуються як самим змістом протоколу, в якому містяться підписи ОСОБА_1 , так і письмовими поясненнями свідків і допитаного свідка ОСОБА_4

Не містять матеріали справи та не надано самим ОСОБА_1 жодних відомостей про те, що відносно нього зі сторони працівників поліції застосовувались будь-які незаконні методи, що впливали на добровільність надання ним в протоколі письмових пояснень. Не усвідомлення ОСОБА_1 наслідків складення відносно нього протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення не виступає підставою для звільнення останнього від відповідальності, як в даному випадку не виступають для його звільнення і інші обставини , на які ОСОБА_1 посилається в своїй апеляційній скарзі - відсутність завдання будь-кому майнової шкоди та те, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше.

Також, апеляційний суд ставиться критично і до пояснень ОСОБА_1 в частині того, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, а працівники поліції взагалі не мали при собі алкотестера Драгер, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, дослідженими та оціненими апеляційним судом в своїй сукупності вище.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).

З огляду на викладене, враховуючи вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні стосовно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані у повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

А тому, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, наведеними вище, у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Оскільки ОСОБА_1 керував т/з із явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР/

Відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції вважає за необхідне прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього відповідне стягнення, а також стягнути на користь держави судовий збір на підставі ст. 40-1 цього Кодексу.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає за необхідне, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 09 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати у зв`язку з порушенням суддею суду першої інстанції норм процесуального права та прийняти нову постанову, якою

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів - УК у м.Сумах/м.Суми/22030101.

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37970593.

Банк отримувача - Казначейство України .

Код банку отримувача (МФО) - 899998 .

Рахунок отримувача - UA6080029 .

Код класифікації доходів бюджету - 22030101 .

Платіжні реквізити для сплати штрафу:

Одержувач коштів - ГУК у Сумській області Сумська область 21081300;

Код одержувача - 37970404;

МФО - 899998;

Рахунок одержувача - UA9018001;

Код класифікації доходів - 21081300.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.