Справа № 303/6321/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

20.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2018 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 08 жовтня 2018 року о 22-й годині 40 хвилин по вул. Автомобілістів у м. Мукачево, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Стверджує, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки її копію отримав 02.01.2019, після чого, в десятиденний строк подав апеляційну скаргу, яка апеляційним судом йому була повернута з підстав недоведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і копію якої він отримав в лютому 2019 року. Зазначає, що пропущений строк є не значним, а тому, з огляду на наведене, просить такий поновити. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вказує на те, що в протоколі не зазначено, які саме ознаки стану сп`яніння були наявні в нього, а також те, які саме дії вчинені ним щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про те, що при складанні протоколу поліцейським не дотримано вимог Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушено його права, у зв`язку з чим, зібрані з такими порушеннями докази не можуть вважатися належними та допустимими. Стверджує, що у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не зазначено, що такий складений на підставі акту медичного огляду, і доказів того, що такий акт було складено в матеріалах справи немає. Разом із тим, зазначає, що він не керував транспортним засобом, що також у судовому засіданні підтвердили свідки. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк отримав копію оскаржуваної постанови чи така йому була надіслана.

У зв`язку з наведеним, доводи клопотання ОСОБА_1 про те, що копію оскаржуваної постанови отримав 02.01.2019, після чого, в десятиденний строк подав апеляційну скаргу, яка апеляційним судом йому була повернута з підстав недоведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і копію якої він отримав в лютому 2019 року, у зв`язку з чим, пропущений строк є не значним, - з метою недопущення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, - визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження поновлюється.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 228163, 08 жовтня 2018 року о 22-й годині 40 хвилин по вул. Автомобілістів у м. Мукачево, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджується актом медичного огляду № 209, виданим 08.10.2018 лікарем Мукачівської ЦРЛ, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи (а. с. 1).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.10.2018, складеного лікарем Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_2 вбачається, що направлений інспектором ПП Зарева О. В . 08.10.2018 о 23 год. 20 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (а. с. 2).

З копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 209 від 08.10.2018 вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою технічного приладу «Drager», і результат такого огляду становив 1,52 % проміле (а. с. 23).

З рапорту інспектора Салько О. В. убачається, що 08.10.2018 о 22 год. 35 хв. екіпажем 0208 отримано орієнтування від екіпажу 0251 про те, що в транспортному засобі «Volkswagen Passat», н. з. НОМЕР_1 , знаходиться водій з ознаками алкогольного сп`яніння. Даний транспортний засіб було виявлено по вул. Автомобілістів у м. Мукачево та зупинено. Після зупинки, з указаного автомобіля відразу вийшов водій, який почав сперечатись із жінкою, яка зупинилась попереду, якою як виявилось у подальшому є ОСОБА_5 , яка є заявницею та дружиною вищевказаного водія. Після того, гр. ОСОБА_5 надала всі дані водія - ОСОБА_1 .. На законні вимоги поліцейського пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився та виявив бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в Мукачівській ЦРЛ. В результаті огляду в ОСОБА_1 встановлено позитивний результат, що підтверджується актом огляду № 209, внаслідок чого стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а керований ним автомобіль залишено на місці зупинки без порушень ПДР (а. с. 3).

З довідки інспектора Лутай А. С. від 10.10.2018 вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії серії НОМЕР_2 від 21.05.1997 (а. с. 4).

З наявної в матеріалах справи копії постанови серії ВР № 180624 вбачається, що 08.10.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, за порушення вимог, передбачених п. 2.4 «а» ПДР, тобто за те, що 08.10.2018 о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», н. з. НОМЕР_1 , по вул. Автомобілістів, 3, у м. Мукачево, на вимогу працівника поліції, не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 8).

Зазначені у вказаних вище доказах обставини підтверджуються й відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, що міститься на наявному в матеріалах справи диску, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я (а. с. 9).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор 1 роти батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Салько О. В. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено даних і про те, що в лікаря Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_2 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації висновку щодо ОСОБА_1 та обмови його в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Салько О. В. та лікаря ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли у межах наданих їм повноважень.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки такі повністю спростовуються наявними в матеріалах справи й вищезазначеними доказами, у тому числі й відеозаписом, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з моменту його виявлення працівниками поліції до моменту зупинки.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не зазначено, які саме ознаки стану сп`яніння були наявні в ОСОБА_1 , а також те, які саме дії вчинені ним щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про те, що при складанні протоколу поліцейським не дотримано вимог Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушено його права, у зв`язку з чим, зібрані з такими порушеннями докази не можуть вважатися належними та допустимими, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та не свідчать про відсутність в його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що вищезгаданою Інструкцією передбачено проходження водієм медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, а з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно виявив бажання пройти медичний огляд саме в закладі охорони здоров`я, і при цьому, чинним законодавством не передбачено необхідності зазначення в протоколі виявлених у водія ознак алкогольного сп`яніння та дій водія щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, відхиляючи вказані доводи та надані в ході апеляційного розгляду справи пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує і те, що з відеозапису не вбачається, що під час проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній вимагав у лікаря відібрати в нього кров на аналіз з метою визначення стану сп`яніння.

Як такі, що не знайшли свого підтвердження, відхиляються і доводи апеляційної скарги про те, що у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не зазначено, що такий складений на підставі акту медичного огляду, і доказів того, що такий акт було складено в матеріалах справи немає. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує те, що в матеріалах справах міститься акт медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння № 209, який складений о 23 год. 20 хв. 08.10.2018, а з висновку лікаря вбачається, що такий складений саме на підставі вказаного акту.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, що також у судовому засіданні підтвердили свідки, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що під час зупинки працівниками поліції автомобіля із-за керма вийшов саме ОСОБА_1 , а не будь-яка інша особа, що в свою чергу спростовує і пояснення свідків, на яких посилається ОСОБА_1 Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням усіх свідків, які були допитані в ході розгляду справи, належним чином вмотивувавши свої висновки, у зв`язку з чим, підстав для необхідності повторного допиту таких свідків, апеляційний суд не вбачає і відхиляє заявлене в апеляційній скарзі ОСОБА_1 клопотання про повторний допит свідків, які були допитані в місцевому суді, як необґрунтоване.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 . обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наведені в апеляційній скарги доводи та спростовували б висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу в ході апеляційного розгляду не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан