Справа № 404/3994/19
Номер провадження 3/404/1251/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №291102 від 20.03.2019 року 13.03.2019 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги п.3 постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.01.2019 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

У судове засідання 12.06.2019 року ОСОБА_1 не з`явився. Причини неявки до суду ОСОБА_1 не повідомлені. Крім того, у зв`язку з отриманням матеріалів справи 11.06.2019 року, за 2 дні до закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, в цей же день до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області було направлено листа з проханням вжити всі необхідні заходи для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні та повідомити останнього про час та місце розгляду справи, що виконано не було.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Відтак, суд розглядає справу на підставі наявних доказів, вживши усі можливі і передбачені законодавством заходи, з метою реалізації ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу долучені та до суду направлено такі докази: рапорт ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 27.04.2019 року, копію довідки про звільнення, копію вироку Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27.12.2010 року, копію ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 12.2011 року, копію постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27.11.2018 року про встановлення ОСОБА_1 адміністративного нагляду, копію підписки ОСОБА_1 як особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, копію постанови про оголошення обмежень адміністративному піднаглядному ОСОБА_1 та копію Кіровського районного суду м.Кіровограда від 30.01.2091 року про зміну умов адміністративного нагляду.

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Фактично з доказів на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного із відсутністю останнього за місцем проживання, долучено лише рапорт ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, який за своєю формою та змістом є доповіддю, підписаною поліцейським, на ім`я керівництва відділу поліції, крім того складений більше ніж через місяць після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний рапорт належно не обґрунтований та на переконання суду не містить достатніх даних, які б достовірно давали змогу зробити суду висновок з них про те, що ОСОБА_1 був відсутній у зазначений у ньому час та день за місцем проживання, до якого, як вбачається зі змісту рапорту, поліцейський жодного разу не потрапляв та його не оглядав. Відомості і докази щодо залишення місця проживання та перебування в іншому місці (якому саме) особою, стосовно якої встановлено адміністративний нагляд, також відсутні. Рапорт поліцейського не зареєстрований у відділі поліції як відповідний документ, не містить резолюції керівництва, із врахуванням інших обставин провадження за своїм змістом є документом, складеним заінтересованим у розгляді справи працівником, який не підтверджується будь-якими доказами. Відтак рапорт не береться судом як достовірний, допустимий та достатній доказ, тому не може бути взятий до уваги і протокол про адміністративне правопорушення, який на момент складення 20.03.2019 року не ґрунтувався на жодному з доказів.

Таким чином, суд вважає не доведеним належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами те, що ОСОБА_1 за часу та обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, був відсутній за місцем свого проживання.

Інші докази, долучені до справи, не містять жодних відомостей, які стосуються доведення місця перебування ОСОБА_1 у час та день, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, а також порушення ним заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративні правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, а вчинення самого правопорушення, зазначеного у протоколі, не доведено належними, достатніми та достовірними доказами.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло