Справа № 750/2671/19 Головуючий у 1 інстанції Григор`єв Р. Г.
Провадження № 33/4823/174/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Баглая І.П.,

з участю захисника Яковлева А.Л.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2019 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні підпункту "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху, яке виразилося у керуванні ним, в стані алкогольного сп`яніння, автомашиною ВАЗ-21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , 07 березня 2019 року, в 00 год. 40 хв., по вул. Молодіжна, 2, у м. Чернігові.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі. Вважає, що дане рішення суду є незаконним і необгрунтованим, оскільки його винесено взагалі без з`ясування обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин справи, які суд вважав встановленими, висновки, викладені в постанові не мотивовані, рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Частина 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. В судовому засіданні по розгляду справи ОСОБА_1 був присутній та повністю не визнавав своєї вини. На своє виправдання зазначав, що коли під`їхали працівники поліції, то він знаходився в своїй автомашині і їхати нікуди не збирався, бо знаходився під будинком в якому винаймав квартиру. Коли працівники поліції підійшли до нього то почали з`ясовувати чи все в порядку та заявили, що їм надійшла скарга про те, що його автомашина заважає руху транспорту. На це ОСОБА_1 їм відповів, що вже нікуди не поїде, бо вжив деяку кількість алкоголю та буде відпочивати в автомашині так як посварився з дружиною. Після цього працівники поліції побажали побачити його водійські документи, але, як виявилося, він залишив рюкзак з документами на роботі. Працівники поліції виказали вимогу, щоб ОСОБА_1 переїхав трохи далі від даного проїзду. На це він відповів, що вживав спиртні напої і що вони на нього складуть протокол. Але працівники поліції запевнили що не будуть цього робити. Після цього ОСОБА_1 погодився та переїхав на декілька метрів в бік. Зазначає, що у випадку з ОСОБА_1 працівники поліції порушили свої посадові обов`язки та замість того, щоб попередити правопорушення, вони спонукали ОСОБА_1 на його вчинення, для досягнення своєї мети - отримання чергової «галочки» для керівництва. Повернувшись до нього працівники поліції почали наполегливо вмовляти поїхати до лікувального закладу, щоб пройти обстеження на алкогольне сп`яніння. Спочатку він відмовлявся, пропонував їм надати можливість пройти тест на місці, але вони всілякими засобами вмовляли поїхати саме до лікувального закладу, запевняючи, що це формальність і протоколу складати ніхто не буде. В кінці кінців ОСОБА_1 погодився пройти обстеження в лікувальному закладі. Після обстеження працівники поліції, обдуривши його, склали два протоколи - щодо керування без посвідчення водія та в стані алкогольного сп`яніння. Все це ОСОБА_1 пояснив судді місцевого суду, але той, в порушення вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими передбачено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення, розглянув справу формально, без виклику працівників поліції які складали протоколи (письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою) та з`ясування чи дійсно ОСОБА_1 був зупинений під час руху. В даному випадку, суд при розгляді справи та прийнятті рішення поклав в його основу виключно дані протоколу про адміністративне правопорушення, яким визначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив його право на справедливий судовий розгляд.

Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 , адвоката та доводів апеляційної скарги видно, що вона підлягає частковому задоволенню.

У матеріалах справи нема доказів які спростовували б твердження ОСОБА_1 , що в автомашині він відпочивав, а не керував нею, і перепаркував її на вимогу поліцейських, попередивши, що до цього вживав спиртне.

Формально у діях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Але, накладаючи стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд у порушення вимог ст.ст. 23 та 33 цього кодексу, не звернув уваги на очевидну малозначність провини. ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його стан і дії на вимогу працівників поліції не могли призвести до суспільної шкоди.

Відтак, застосування заходів виховного впливу до ОСОБА_1 в якості усного зауваження буде достатнім для усвідомлення протиправної поведінки, щоб не допускати подібного в майбутньому, а тому суд вважає можливим звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай