Номер провадження: 33/813/1477/19
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/11304/19

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання Віцько А.І.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 21 червня 2019 року о 16 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Святослава Ріхтера, біля буд. № 91, в м. Одесі, при зміні руху напрямку, не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з транспортним засобом Хюндай Гетц д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком, чим порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 161274 від 21 червня 2019 року за ст. 124 КУпАП України.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , і розцінює їх як спосіб захисту, про те, що вона керуючи транспортним засобом перестроїлася в правий ряд, а вже далі рухаючись в правому ряді, через деякий час відчула удар по машині, оскільки ці пояснення спростовуються переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспорного засобу, отриманих унаслідок ДТП, вказаних в схемі місця ДТП, відповідно до якого у автомобіля Хонда Сівік д.н.з. НОМЕР_1 виявлено: деформацію правого заднього крила, задньої двері, та пошкодження ЛФП, а у автомобіля Хюндай Гетц д.н.з. НОМЕР_2 , виявлено: пошкодження ЛФП переднього лівого крила, бокового дзеркала та бамперу, та письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , долучених до протоколу.

Отже, беручи до уваги обставини ДТП та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення «Правил дорожнього руху України», суд першої інстанції вважав, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на вказаний вище строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити законне, об`єктивне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована, тим що 21 червня 2019 року ОСОБА_1 їхала по середній полосі, по вул. Святослава Ріхтера та мала намір повернути на вул. Туристську, для чого вона ввімкнула правий поворот, впевнилася що полоса на яку вона має намір перестроюватися вільна, та перестроїлася в правий ряд, далі рухаючись в правому ряді, через деякий час вона відчула удар по машині, після чого зупинилась. Отже апелянт в апеляційній скарзі заперечує щодо порушення нею вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху. Крім того ОСОБА_1 вказує на те, що керування транспортним засобом для неї є джерелом доходу, вона виховує двох дітей і адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) місяці є занадто важким для неї покаранням.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується письмовими доказами, а саме даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №161274 від 21.06.2019 року; схемі місця дорожньо-транспортної пригоди; письмових поясненнях ОСОБА_2 , доданих до протоколу, яка керувала транспортним засобом Хюндай Гетц д.н.з. НОМЕР_2 .

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання апелянта на ймовірний з`їзд ОСОБА_2 від узбіччя під час руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є припущенням апелянта. Крім того матеріалами справи вказане припущення не підтверджується, а отже є недоведеним.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та не спростовують встановлених вищевказаних доказів щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху під час наведеного ДТП.

Між тим апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що суддя при накладенні стягнення враховує, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому оскаржена постанова не містить посилань судді на фактичні обставини, зокрема суддею не був встановлений майновий та сімейний стан правопорушника, в оскарженій постанові не зазначено, яким чином це було враховано, та які обставини підтверджують вказані твердження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що дослідження особи правопорушника відбулося лише формально, суддя при ухваленні рішення невмотивовано обрав вид стягнення, який передбачає позбавлення права керувати транспортними засобами.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень штраф та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

Адміністративне правопорушення (проступок) - протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на охоронювані законом суспільні відносини і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення характеризується низкою ознак: дія або бездіяльність, тобто діяння; діяння суспільно небезпечне; діяння протиправне; діяння винне; діяння каране.

При вирішенні питання про адміністративне стягнення, яке слід обрати ОСОБА_1 апеляційний суд враховує те, що керування транспортним засобом для ОСОБА_1 є джерелом доходу, вона виховує двох дітей, відсутність саме умисної дії ОСОБА_1 під час скоєння вказаного адміністративного правопорушення, відсутність тяжких наслідків вказаного адміністративного правопорушення. Також апеляційний суд враховує, що вказані дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам.

За наявності таких обставин, позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, на думку апеляційного суду, не можна визнати обґрунтованим.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що є підстави для призначення ОСОБА_1 менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з призначенням ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, в частині накладення стягнення - змінити.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 240 (двісті сорок) грн. 00 коп..

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін