ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/506/19 Справа № 183/752/19 Суддя у 1-й інстанції - Лила В. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 31 січня 2019 року о 13.05 годин в м. Новомосковську по вул. Спаська е/о 17 займався господарською діяльністю без державної реєстрації як субєкта господарювання, а саме надання послуг перевезення пасажирів на таксі, автомобілем НОМЕР_1, чим порушив ст. 29 ЗУ «Про автомобільний транспорт.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн без конфіскації, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив й не надав належної оцінки наявним в матеріалах доказам та обставинам, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Посилається на те, що поліцейський порушив його право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, крім того, в суді першої інстанції йому також не були розяснені його права.

Зазначає, що суд не взяв до уваги його клопотання про виклик свідка ОСОБА_3, якого він в той день підвозив.

Також в суді він визнав себе винним, що керував транспортним засобом із знаком таксі у вигляді шашки, але вину у здійсненні ним господарської діяльності без державної реєстрації не визнавав.

Звертає увагу на те, що наявні розбіжності у державних номерах транспортного засобу, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений д.н. НОМЕР_2, а в постанові суду - д.н. НОМЕР_3.

В суді апеляційної інстанції захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_1, тав якому викладені обставини його вчинення, пояснення ОСОБА_1, де він працює у службі таксі Лідер, та просить на перший раз обмежитись попередженням; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, де відсутні відомості платника податків; фотокартки із зазначенням автомобіля марки ВАЗ 21103, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на йому вбачається використання знаку, який застосовують служби таксі;та іншими матеріалами справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в суді апеляційної інстанції не спростовані докази, зазначені в постанові суду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що протокол щодо нього був складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких зауважень на протокол ОСОБА_4 надано не було.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції йому не було роз'яснено його прав та обов'язків при складанні протоколу не є слушними, оскільки в протоколі зазначено, що було роз'яснено ОСОБА_1 зміст статті 63 Конституції України та його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, де ним було особисто поставлено підпис та отримано примірник вказаного протоколу (а. с. 3).

Також судом першої інстанції було встановлено з фотознімків, які маються в матеріалах справи, що вказаний транспортний засіб обладнаний коробкою зі значком таксі, яка підтверджувала надання ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не викликав та не допитав свідка ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки відсутні в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 про його виклик та допит.

Разом з тим, не приймаються до уваги пояснення свідка ОСОБА_3, надані в суді апеляційної інстанції, оскільки його покази не спростовують наявні в матеріалах справи докази, відповідно до яких ОСОБА_1 стверджував, що працює у службі таксі, тоді як свідок не чув, які надавав пояснення працівникам поліції ОСОБА_1 Свідчення щодо його дружніх стосунків із останнім, якому кошти не давав за перевезення, свідчать про намір створити умови ОСОБА_4, щоб уникнути відповідальності, оскільки такі покази суперечать поясненням ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо посилання ОСОБА_1 на розбіжності у державних номерах транспортного засобу, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду, то вони заслуговують на увагу, однак це є опискою, що не вказує на суттєві порушення, та не впливає на висновки суду.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими та суд визнає їх як намагання уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження в наявних доказах, що також були дослідженими при апеляційному розгляді.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченог о ч. 1 ст. 164 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_5