Провадження № 33/4820/31/19
Справа № 682/2282/18 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія:ч. ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., захисника Бойка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника Бойка В.Ф., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Івано-Франківськ та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, 08.08.2018 року близько 12 год. 00 хв. прапорщик ОСОБА_1 , перебуваючи біля казарми батальйону охорони, яка знаходиться на адмінстративно-господарській території військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби у п`яному вигляді, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Захисник Бойко В. Ф., в інтересах ОСОБА_1 , в поданій апеляційній скарзі, вважає постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає обставинам справи, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх фактичних обставин справи, недослідження та ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, порушення права на захист, оскільки розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 . Вказує, що протокол не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки командир батальйону охорони, капітан ОСОБА_3 , не є уповноваженою особою органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, так як проходить службу в іншому виді Збройних Сил, тому він не уповноважений на складання протоколів щодо військовослужбовців за вчинення правопорушень передбачених ст. 172-20 КУпАП. Суд першої інстанції змінив обвинувачення і визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за відсутності у постанові суду посилання на вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, відтак, за відсутності такого посилання, його дії могли бути кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП. Крім того, суд не допитав свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , обмежившись лише оглядом відомостей про цих осіб, у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що направлення для проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі на стан сп`яніння ніким не видавався, акт огляду та на його основі висновок лікарем не складався. До довідки № 21 не долучено відомості про право лікаря ОСОБА_6 , що є лікарем-невропатологом, а не наркологом, на проведення огляду громадян на встановлення наявності/відсутності стану сп`яніння, і видавати зазначені довідки від імені керівника медичного закладу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника, на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши її доводи, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як убачається з матеріалів справи (а.с.34), судове засідання відбулось 16 жовтня 2018 року за відсутності ОСОБА_1 .
З постанови суду слідує, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Разом з тим, із такими висновками суду не можливо погодитися з огляду на наступне.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, після неодноразового відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 , судове засідання відбулося 16 жовтня 2019 року, проте жодних даних про належне сповіщення останнього про місце і час розгляду справи в Славутському міськрайонному суді в матеріалах справи не має.
На а.с.33 є розписка про вручення повістки матері ОСОБА_1 ОСОБА_7 , проте, з пояснень захисника в апеляційному суду слідує, що вона не змогла повідомити сина про судовий розгляд, так як він перебував за межами м.Нетішин.
З 05 вересня по 06 жовтня 2018 року ОСОБА_1 перебував на Рівненському військовому полігоні, де проходив військову підготовку, а з 07 жовтня 2018 року приймав участь в операції об`єднаних сил, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_2 від 26.11.2018 року (а.с.52).
Не маючи даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, суд розглянув її у його відсутність, чим порушив, передбачені, зокрема, і ст.268 КУпАП його права, в тому числі і право на захист.
Враховуючи викладене, наведені істотні процесуальні порушення є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.
В процесі апеляційного розгляду справи встановлено, що 08 серпня 2018 року близько 12 год. прапорщик ОСОБА_1 на адміністративно-господарській території військової частини НОМЕР_3 , а саме біля казарми батальйону охорони, що знаходиться за адресою с.Цвітоха Славутського району Хмельницької області, з`явився у п`яному вигляді.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
-протоколом № 21 про військове адміністративне правопорушення від 09 серпня 2018 року (а.с. 1-3), з якого слідує, що 08 серпня 2018 року близько 12 год. прапорщик ОСОБА_1 на адміністративно-господарській території військової частини НОМЕР_3 , а саме біля казарми батальйону охорони, що знаходиться за адресою с.Цвітоха Славутського району Хмельницької області з`явився у п`яному вигляді. Діяння вчинене прапорщиком ОСОБА_1 підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: поява військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду;
- довідкою №2 на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6), з якої вбачається, що 08.08.2018 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,25 %;
- службовою картою роти (підрозділу) військової частини НОМЕР_1 (а.с.7);
- службовою характеристикою ОСОБА_1 (а.с.8);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він вказав, що напередодні випив 1 літр пива (а.с.4).
Диспозиція ч.3 ст.172-20 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за появу військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
Оцінивши ці докази, в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.172-20 КУпАП, як поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Твердження апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 з`явився у п`яному вигляді, а не в нетверезому стані, не вказує на відсутність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки ці слова мають лексичне тотожне значення.
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що на момент вчинення адміністративного правопорушення особливий період в Україні не діяв, а тому дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.172-20 КУпАП є необґрунтованими, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3ст.172-20 КпАП України, повністю доведена.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України „Про оборону України №1932-XII від 06.12.1991 року особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» особливий період діє в Україні з 17.03.2014 р. після оприлюднення зазначеного Указу Президента.

Таким чином, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та триває до оголошення рішення про демобілізацію.
На даний момент рішення про порядок і терміни проведення демобілізації Президентом України не приймалося, що свідчить про те, що Міністерство оборони України та Збройні Сили України в період з 18.03.2014 року функціонують в умовах особливого періоду.
В процесі апеляційного розгляду захисник підтвердив складання протоколу щодо ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою, тому, в цій частині, апеляційну скаргу не підтримав.

Що стосується доводів захисту про незаконність огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння лікарем Славутської ЦРЛ ОСОБА_6 , то вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з дослідженої апеляційним судом відповіді на запит Славутської центральної районної лікарні від 15.03.2019 року №83 вбачається, що згідно з наказом №72 від 01.02.2018 року ОСОБА_6 було надано право на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, з нею було проведено навчання по проведенню експертизи на сп`яніння, із заповненням протоколу заняття.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на момент розгляду справи апеляційним судом, закінчився, передбачений статтею 38 КУпАП, трьохмісячний термін для накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

З наведених підстав, апеляційна скарга захисника Бойка В.Ф. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.289, ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника Бойка В.Ф. задовольнити частково.
Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
На підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Хмельницького
апеляційного суду Л.М. Кулеша