КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1280/2019 Постанова винесена суддею Баличевою М.Б.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боденьки Вишгородського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надійшов для розгляду до суду першої інстанції, 29 листопада 2018 року о 18 год. ОСОБА_2, рухаючись по вул. Шолуденка, 6-Г в м. Вишгород Київської області, керуючи автомобілем «УАЗ АС - И - 396 295», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «SkodaOktavia A5», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався з правої сторони в попутному напрямку. Під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя Вишгородського районного суду Київської області дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 13.1 ПДР України, які перебували б з наслідками ДТП,і відповідно, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції допустив неповноту з'ясування обставин справи, що вплинуло на правильність прийняття рішення, а висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується виключно на поясненнях водія ОСОБА_2

Крім того, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що рішення в справі про адміністративне правопорушення постановлено без його участі, а копію постанови від 21 грудня 2018 року він отримав лише 06 лютого 2019 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року без змін.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_3 пропущений з поважних причин, оскільки судом не були виконані вимоги ч. 2 ст. 277-2 КУпАП та відповідно порушені процесуальні права ОСОБА_3, передбачені ст. 269 та ч. 2 ст. 285 КУпАП, а тому підлягає поновленню.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_2 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додаткові докази, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Зазначені вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП суддя місцевого суду дотримав, оскільки достатньо повно, об'єктивно та всебічно дослідив наявні у ній докази і, всупереч твердженням апеляційної скарги ОСОБА_3, дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, бо не встановив, що в дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, які зобов'язують водія залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому зміст судового рішення дає підстави для висновку про те, що суддя місцевого суду ретельно перевірив дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 120779 від 29 листопада 2018 року (а.с. 1) та відображені на схемі місця ДТП, яка підписана учасниками пригоди без жодних зауважень і містить необхідну та достатню інформацію для оцінки дорожньої обстановки, в умовах якої відбулося зіткнення транспортних засобів, у тому числі щодо ширини проїзної частини, де відбулася ДТП, розташування транспортних засобів після зіткнення та щодо характеру і локалізації їх механічних пошкоджень (а.с. 4); у письмових поясненнях учасників ДТП, наданих ними відразу ж після цієї пригоди (а.с. 5,6).

Зокрема, як убачається із схеми місця ДТП, ширина проїзної частини на ділянці дороги, де відбулося зіткнення, становить 5 м, а тому, з огляду на положення п. 1.10 ПДР України, указана проїзна частина призначена лише для руху одного транспортного засобу (одна смуга руху). Виходячи із розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, а також із характеру та локалізації їх механічних пошкодження (автомобіль «УАЗ АС - И - 396 295» має потертості лако-фарбового покриття з правого боку ближче до задньої частини, а автомобіль «Skoda Oktavia A5» - пошкодження переднього лівого крила та передніх лівих дверей) до моменту контактування автомобіль «УАЗ АС - И - 396 295», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався у своїй смузі руху попереду автомобіля «Skoda Oktavia A5», державний номерний знак НОМЕР_2, водій якого в даному випадку не мав переваги в русі та жодних підстав для об'їзду справа автомобіля «УАЗ АС - И - 396 295».

Таким чином, в діях водія ОСОБА_2 не вбачається порушення вимог п. 13.1 ПДР України, а його пояснення щодо механізму ДТП, які суддя місцевого суду обґрунтовано поклав в основу своїх висновків, повністю узгоджуються з даними, наведеними у схемі місця ДТП.

Між тим, для перевірки доводів ОСОБА_3 щодо іншого, ніж встановлено суддею місцевого суду, механізму ДТП судом апеляційної інстанції був залучений судовий експерт-автотехнік Київського науково-дослідного інституту судових експертиз в порядку ст. 273 КУпАП.

На виконання судового доручення директором вказаної експертної установи для участі в справі був призначений судовий експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Галузінський О.М. (спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди), який, ознайомившись з усіма матеріалами справи, пояснив, що в даній дорожній обстановці з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_2 не вбачається порушення вимог п. 13.1 ПДР України, оскільки безпосередньо перед зіткненням автомобіль «УАЗ АС - И - 396 295», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався попереду автомобіля «Skoda Oktavia A5», державний номерний знак НОМЕР_2, на проїзній частині, яка передбачена для руху одного транспортного засобу, тобто в своїй смузі руху, а відповідно автомобіль «Skoda Oktavia A5», рухаючись позаду, не повинен був об'їжджати автомобіль, що рухався попереду нього, з правої сторони або повинен був здійснити такий маневр з дотриманням вимог, зокрема п. 13.1 ПДР України.

За відсутності підстав для сумнівів у правильності надання в суді апеляційної інстанції висновків у поставлених перед експертом питаннях, з урахуванням того, що висновки експерта узгоджуються з тими фактичними обставинами, що були встановлені суддею місцевого суду та не спростовуються доводами апеляційної скарги, вони приймаються апеляційним судом, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи усі докази по справі в їх сукупності, за відсутності підстав вважати, що в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 зобов'язаний був, але не виконав вимоги п. 13.1 ПДР України, що б перебувало в прямому причино-наслідковому зв'язку з виникненням ДТП і її наслідками, вважаю, що судове рішення про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року, якою справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко