АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/352/19 Справа № 711/189/19 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2019 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його захисника, адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Придніпровського районного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Придніпровського районного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 18.12.2018 о 14 год. 35 хв. в м. Черкаси по просп. Хіміків 70, керував т/з Тойота Камрі, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Придніпровського районного суду Черкаської області від 15.03.2019 р., а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свою апеляційну скаргу мотивують тим, що рішення є незаконним та відповідно таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи; істотним порушенням вимог закону.

Стверджують, що суддею місцевого суду не досліджено два СД-диска з записами з нагрудних камер патрульних, загальним об'ємом 5,23 ГБ; не розглянуто по суті клопотання про відкладення розгляду справи, дослідження доказів, в кому порушувалося питання про дослідження в судовому засіданні за участі захисника та ОСОБА_3 наданих УПП м. Черкаси відеозаписів, матеріалів справи, з можливістю звернути увагу суду на суттєві для розгляду справи обставини; не вирішено по суті питання про відкладення розгляду справи з можливістю отримання відповіді на адвокатський запит № 37 від 14.03.2019 року; не розглянуто по суті та не вирішено клопотання про виклик свідків; не допитано свідків, зокрема ОСОБА_5, який фактично керував транспортним засобом, в якому перебував ОСОБА_3

Також, зазначають, що висновки суду в оскаржуваній постанові, а саме те, що ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи судовою повісткою, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, не відповідають фактичним обставинам справи. Оскільки о 08.05 год. 15.03.2019 через канцелярію Придніпровського районного суду м. Черкаси захисником було подано клопотання про відкладення розгляду справи та дослідження доказів, яке по суті судом не вирішено, причини неявки захисника та неявки ОСОБА_3 в судове засідання неповажними судом не визнані.

Стверджує, що суддя місцевого суду не надав оцінки діям патрульних та наявності підстав для зупинки транспортного засобу. Відповідно до положень Закону України «Про національну поліції», відповідно зупинка транспортного засобу була протиправною і всі подальшу дії, в тому числі складання протоколу, також протиправними. Також доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_3 суду не надано.

Крім того, в поданому захисником доповненні до апеляційної скарги також вказується на те, що зупинка транспортного засобу, в якому перебував ОСОБА_3, патрульним ОСОБА_6 проведена без наявності для цього правових підстав, відповідно незаконно. З приводу законності дій поліцейських при зупинці транспортного засобу свою правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17. Суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про предявлення документів на право керування є неправомірними.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені.

ОСОБА_3 пояснив, що того дня він тверезим приїхав на шиномонтаж для ремонту колеса автомобіля. На шиномонтажі, де директором є його товариш, він дійсно вживав алкоголь. Оскільки виникла потреба для отримання додаткових деталей, він просив працівника шиномонтажу сісти за кермо його автомобіля, й вони разом їздили до нього в гараж. Також пізніше виникла потреба взяти деталь у салоні автомобіля, у звязку з чим він сів до салону і хотів узяти в бардачку деталь. В цей момент до нього підійшов працівник поліції і звинуватив його у керуванні автомобілем в стані спяніння й без документів на право керування. Не заперечує, що перебував у стані спяніння і відмовився проходити огляд на стан спяніння, але заперечує, що керував автомобілем. Вбачає, що поліцейські свідомо створили таку ситуацію, оскільки вони бачили, що він на шиномонтажу вживав алкоголь, а також бачили, що він з іншим водієм їздив по деталі, тому скористалися ситуацією, коли він хотів узяти деталь в припаркованому автомобілі.

Поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на неодноразові виклики до апеляційного суду не зявилися.

За клопотанням сторони захисту в апеляційному суді був допитаний свідок ОСОБА_5, який пояснив, що є працівником шиномонтажу, де відбувся указаний вище інцидент. Підтвердив, що він на прохання ОСОБА_3 керував його автомобілем, коли виникла потреба поїхати у справах. Вказав, що ОСОБА_3 автомобілем не керував, а лише сів у салон, щоб узяти там щось.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3 та його захисника про задоволення апеляційної скарги, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні було переглянуте відео з місця події, яке міститься у матеріалах справи. На відео чітко видно, що поліцейський іде до автомобіля, який паркується біля шиномонтажу. Тобто рух автомобіля щодо маневру паркування здійснювався.

Поліцейський підходить що дверцят водія, і просить водія надати документи. На водійському кріслі перебуває саме ОСОБА_3, який за своїм виглядом, на думку будь-якого розсудливого громадянина, явно викликає сумніви щодо своєї тверезості.

Таким чином, даними відео чітко підтверджується факт керування обвинуваченим автомобілем (принаймні щодо маневру паркування), й, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан спяніння обвинуваченим не заперечується, суддя апеляційного суду вбачає, що склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в його діях присутній.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_3 як підстави для скасування оскаржуваного рішення суддя апеляційного суду відхиляє, оскільки у матеріалах справи є документи, які підтверджують належний виклик особи до суду (а.с. 15, 16). У матеріалах є клопотання захисника до суду першої інстанції щодо різних процесуальних питань. Тому факт обізнаності обвинуваченого про дату розгляду справи судом не викликає сумнівів. Крім цього, в апеляційному суді стороні захисту було надано можливість реалізувати увесь спектр своїх процесуальних прав і можливостей у повному обсязі.

Доводи сторони захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу працівниками поліції і, як наслідок, незаконність їх дій, суддя апеляційного суду також відхиляє, оскільки за даними відео поліцейський підходить до автомобіля, який вже самостійно припаркувався біля шиномонтажу, тобто факту зупинки автомобіля поліцейським не було.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Придніпровського районного суду Черкаської області від 15 березня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами, залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко