Справа №591/7434/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/816/123/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/7434/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 06 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка м. Суми вул. Прокофєва, буд.14/3 кв.152

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки в постанові судді невірно зазначена модель газоаналізатора, в протоколі не міститься відмітка про згоду ОСОБА_4 з результатами тесту, поліцейськими не розяснено порядок огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, а огляд на стан спяніння проведений приладом, відомості про який відсутні в державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 06.02.2019 ОСОБА_4 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_4 09.12.2018 в 03:01 год. по пр. М. Лушпи в м. Суми керувала автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушила вимоги п.2.9(а) ПДР.

Будучи у відповідності до вимог ст.ст.268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_3 в судове засідання 19.04.2019 не зявилися і будь-якого обґрунтованого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від них не надходило, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи у відсутності цих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 404638 від 09.12.2018, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що водій ОСОБА_4 керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушила вимоги п.2.9(а) ПДР та відповідно вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, обєктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого в присутності двох свідків проведений огляд ОСОБА_4 за допомогою газоаналізатора Alkotest-6810 та у неї виявлено 0,83 проміле алкоголю (а.с.3);

- роздруківкою результатів тесту за допомогою приладу Alkotest-6810, відповідно до якої 09.12.2018 в 03:15 год. результат тесту на алкоголь, в ході проведеного у ОСОБА_4 огляду склав 0,83 проміле (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09.12.2018, відповідно до яких вони були залучені працівниками поліції в якості свідків для проходження водієм ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Alkotest-6810 і результат тесту склав 0,83 проміле (а.с.4, 5);

- розпискою ОСОБА_4 про те, що вона залишила свій автомобіль за адресою пр. Лушпи, 22 і далі ним керувати не буде (а.с.6);

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відео реєстратору автомобіля поліції, з яких вбачається, що водій ОСОБА_4 керувала автомобілем НОМЕР_1 по пр. М. Лушпи в м. Суми, була зупинена працівниками поліції та на місці зупинки транспортного засобу пройшла огляд з метою визначення стану спяніння. При цьому остання не висловлювала будь-якої незгоди з результатом огляду.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, а зазначені в апеляцій скарзі процесуальні порушення не є підставою для скасування постанови судді.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_4 розяснено її права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що також підтверджується долученими до матеріалів справи відеозаписами, і повідомлено про дату та місце розгляду справи.

Відповідно до п.7 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення вимог закону при здійсненні огляду ОСОБА_4 на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки остання не відмовлялася від проходження такого огляду та не виловлювала незгоди з його результатами. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_4 на стан спяніння проводився за допомогою технічного засобу Dr?ger Alcotest-6810 № ARHF-0644, про що свідчить роздруківка результатів тесту, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, тому зазначення в постанові судді моделі Dr?ger як «6820» є явною технічною опискою та не свідчить про те, що огляд проводився іншим приладом.

Не підлягають задоволенню також і доводи апеляційної скарги щодо проведення огляду на стан спяніння за допомогою технічного засобу, який не дозволений для використання, оскільки порядок сертифікації технічних засобів вимірювальної техніки і процедура допуску їх до використання визначається виключно ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі Закон).

Зокрема, у відповідності до п.п.6 і 7 ч.1 ст.1 Закону, засоби вимірювальної техніки це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути обєктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності, а затвердження типу засобу вимірювальної техніки це рішення призначеного органу з оцінки відповідності, прийняте на основі звіту про оцінку типу, про те, що тип засобу вимірювальної техніки відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології у спосіб, за якого він, як очікується, забезпечить надійні результати вимірювань протягом визначеного періоду часу.

Згідно ч.1 ст.8 Закону, у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів, у тому числі первинна повірка та затвердження типу засобів вимірювальної техніки, проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять: виробники цих засобів; призначені органи з оцінки відповідності; інші субєкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

Порядок проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюється технічними регламентами та іншими нормативно-правовими актами. Призначені органи з оцінки відповідності повідомляють науковому метрологічному центру, уповноваженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності, на ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, про видані ними сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено. Порядок ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки встановлюється нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності (ч.ч.1 і 2 ст.16 Закону).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі Україні від 13.07.2016 № 1161 (зареєстрований в МЮ 03.08.2016 за № 1081/29211), затверджений Порядок ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, який визначає механізм формування та ведення Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки (далі Реєстр).

Згідно розділів І та ІІ вказаного Порядку, Реєстр є електронною базою даних, що містить відомості про затверджені типи засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ). Формування та ведення Реєстру забезпечуються науковим метрологічним центром ДП «Укрметртестстандарт» шляхом унесення відомостей про затверджені типи ЗВТ та доповнень до них. Унесенню до Реєстру підлягають типи ЗВТ, затверджені призначеними органами з оцінки відповідності. ДП «Укрметртестстандарт» забезпечує оприлюднення Реєстру на своєму веб-сайті.

ДП «Укрметртестстандарт» уносить до Реєстру відомості про затверджений тип ЗВТ на підставі наданих засобами електронного звязку призначеним органом з оцінки відповідності, що затвердив цей тип, копій таких документів, зокрема, сертифіката перевірки типу ЗВТ.

Згідно Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, який міститься на офіційному веб-сайті ДП «Укрметртестстандарт», сертифікат № UA.TR.001 101-17 на тип ЗВТ газоаналізатор Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany був виданий призначеним органом з питань відповідності ДП «Укрметртестстандарт» 05.10.2017 та діє до 05.10.2027.

Крім того, з долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що працівниками поліції були продемонстровані ОСОБА_4 документи про сертифікацію газоаналізатору та вона не висловлювала будь-яких сумнівів в можливості його використання.

Доводи апеляційної скарги про те, що газоаналізатор Alcotest 6810 відсутній в державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки підставою для експлуатації даного ЗВТ є сертифікат перевірки його типу, відомості про який внесені до Реєстру, що відповідає вимогам вказаного вище ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», який безпосередньо регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. При цьому, вказаний сертифікат № UA.TR.001 101-17 на тип ЗВТ газоаналізатор Alcotest Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany був виданий призначеним органом з питань відповідності ДП «Укрметртестстандарт» 05.10.2017, тобто після набрання чинності ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», яким введені нові правила оцінки відповідності та повірки ЗВТ, а тому відповідні доводи захисника ОСОБА_3 в апеляційній скарзі є необґрунтованими.

Враховуючи вказані вище положення законодавства України щодо єдиного порядку сертифікації та повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень при застосуванні відносно ОСОБА_4 спеціального технічного засобу для її огляду на стан алкогольного спяніння.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення вказаних вище свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст обєктивно узгоджуються та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, враховуючи, що жоден із цих свідків, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростував перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з'являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п.1 і п.п.«d» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у даному конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, вказані вище письмові пояснення свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об'єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність посилання судді суду першої інстанції на письмові пояснення свідків є необґрунтованими.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останньої.

Протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозвязку, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, апеляційний суд враховує також і рішення від 29.06.2007 по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі», а тому ОСОБА_4 як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обовязки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 суддею суду першої інстанції в повному обсязі дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 06 лютого 2019 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника ОСОБА_3 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОСОБА_2.