Справа № 703/1527/19 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, Пасацька Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли із Управління укртрансбезпеки у Черкаській області Державної сліжби України з безпеки на транспорті, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда ІІ групи.

-про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 09.04.2019 р. надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 0005945 від 04.04.2019 року, складеного головним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Обуховим О.І.04.04.2019 року у м АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі, автомобілем марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 без отримання ліцензії, чим порушив вимоги ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився та надав пояснення відповідно до яких зазначив, що господарською діяльністю з перевезення пасажирів не займається, а в день складення відносно нього даних адміністративних матеріалів до нього просто підійшов чоловік, який попросив його підвезти оскільки з його слів він не встигав на автобус, на що ОСОБА_1 погодився за умови якщо останній дасть йому кошти за 2 літри бензину.

Також ОСОБА_1 зазначив, що транспортний засіб, на якому він підвозив невідомого йому чоловіка він придбав за 2 дні до даної події.

В судове засідання зявився свідок ОСОБА_2 , яка наддала пояснення відповіднодо яких її чоловік ОСОБА_1 04.04.2019 року підвіз її в перукарню і залишивши її там, чекав доки дружина звільниться. Та саме в цей проміжок часу до її чоловіка підійшов невідомий, якого ОСОБА_1 підвіз. Додатково вказала, що її чолвоік не таксує.

Також в судове засідання зявився свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що дійсно продав ОСОБА_1 автомобіль ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 02.04.2019 року.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Так, об`єктом правопорушення за ст. 164 КУпАП є господарська діяльність, абобудь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Із протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається регулярність, постійність та безпосередність участі ОСОБА_1 , що є основою господарської діяльності, що виключає об`єкт даного правопорушення та унеможливлює склад адміністративного правопорушення.

Також судом, з пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності встановлено, що невідомим чоловіком було запропоновано ОСОБА_1 підвезти його до автовокзалу, на що останній спочатку відмовився, проте особа посилаючись на те, що не встигає на автобус продовжував його вмовляти, у зв`язку з чим ОСОБА_1 погодився на умовляння, виходячи з того, що на місці де відбувалася розмова були відсутні машини таксі та автобус.

Згідно п.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року» (далі Конвенція), Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7, №11 до Конвенції від 17.07.1997, Україна повністю визнає на своїй території дію ст.46 Конвенції щодо визнання обовязковою юрисдикції Європейського суду з прав людини з усіх питань, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції, у звязку з чим у національному судочинстві під час застосування норм Конвенції з метою їхнього тлумачення є можливим застосування рішень Європейського суду з прав людини, що мають прецедентний характер.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.07.2006 передбачає, що судді мають застосовувати зазначену Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Стаття 6 Конвенції передбачає, зокрема, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків ...» (п. 1).

З огляду на європейську практику, під час визначення того, чи було порушення п.1 ст.6 Конвенції у звязку з провокацією злочину, ЄСПЛ оцінює ситуацію на предмет наявності ознак підбурювання особи до вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів (матеріальний аспект) і дотримання позитивних зобовязань держави розглянути належно заяву особи про схиляння її до вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів (процесуальний аспект).

Окрім того судом встановлено, що транспортний засіб ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 було отримано ОСОБА_1 в користування лише 02.04.2019 року, ло цього іншим транспортним засобом правопорушник не користувався, що не підтверджує систематичності факту здійснення останнім господарської діяльності.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 не допустив порушень, передбачених у ч.1 ст. 164 КУпАП, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, у звязку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.8,173,245, 247, 268, 283,284-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя : Л.А. Пасацька