ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 347274 від 24.04.2019 року, водій ОСОБА_1 24.04.2019 року о 17.20 год. у м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Театральній напроти магазину «М`яско» керував автомобілем CHEVROLET AVEO д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінкою, що не відповідає обстановці, вираженим тремтінням пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, за яке передбачена ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Зазначає, що перебував у відрядженні за межами України і надсилав клопотання про відкладення розгляду справи, проте суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист.

Стверджує, що 24.04.2019 йому у міській стоматологічній лікарні вирвали зуб, і товариш ОСОБА_2 віз його додому, але біля міського стадіону автомобіль перестав працювати, оскільки в ньому закінчилась пальне, тому ОСОБА_2 пішов на заправку за пальним, а він сів на місце водія і чекав на нього. В цей час під`їхали працівники поліції та після тривалої розмови працівник поліції ОСОБА_3 запропонував йому викупити у нього за 300$ раніше викрадене у липні 2018 році у нього посвідчення водія ВЕВ НОМЕР_2 , з цього приводу він подав скаргу до Первомайської місцевої прокуратури. Вся ця розмові продовжувалась близько 1 години, оскільки він хворий на цукровий діабет, після наркозу на жарі та від нервів йому стало дуже погано. Працівник поліції почав його звинувачувати у тому, що він керує автомобілем у нетверезому стані. Він запросив 2 свідків та у їх присутності запропонував продути пристрій на предмет встановлення стану алкогольного сп`яніння, проте він не погодився, оскільки не довірявйому, та повідомив, що бажає проїхати до лікарні і там пройду огляд на стан сп`яніння. Проте, працівник поліції не дозволив їхати до наркології, а розуміючи, що йому погано, продовжував здійснювати на нього психологічний тиск, звинувачуючи у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. Хоча він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні.

Також звертає увагу, що в протоколі інспектор поліції ОСОБА_3 зазначив викрадене у нього посвідчення водія ВЕВ НОМЕР_2 . Крім того, в поясненнях свідків, які містяться у матеріалах справи видно, що останній абзац щодо відмови від підпису у протоколі та надання пояснень дописано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , суддею, у відповідності з ст. 245,251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 347274 від 24.04.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, та відеозаписом обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції 24.04.2019 року о 17.20 год. у м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Театральній навпроти магазину «М`яско» ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінкою, що не відповідає обстановці, вираженим тремтінням пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні судом пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними, та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції з якого вбачається, що до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , підійшли працівники поліції, в ході спілкування з працівниками поліції він поводив себе зухвало, висловлювався нецензурною лексикою та визнав що сів за кермо автомобіля після вживання алкогольних напоїв. З відеозапису також видно, що у водія були явні об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився, однак згодом вказав, що відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі. Після чого, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, однак від підпису відмовився.

Апеляційний суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, та який стверджував, що саме він ( ОСОБА_6 ) керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO д.н. НОМЕР_1 24.04.2019 року. Оскільки, показання зазначеного свідка спростовуються відомостями, які містяться на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, де зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу перебував лише ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля і який не заперечував, що саме він керував транспортним засобом та перед цим вживав алкогольні напої.

Таким чином, посилання апелянта на те, що він автомобілем не керував, тому не погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, перевірені судом апеляційної інстанції та визнані безпідставними. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення його прав в зв`язку з тим, що справу розглянуто за його відсутності є неприйнятними. Так, судом першої інстанції дійсно розглянуто справу за відсутності правопорушника. Однак, враховуючи встановлені законом обмежені строки розгляду справ про адміністративне правопорушення та обмежений строк накладення стягнення на правопорушника, а також той факт, що ОСОБА_1 на неодноразові виклики не з`являвся до суду, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за його відсутності. Крім того, судом апеляційної інстанції поновлено право апелянта на захист, а тому постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову. Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.