МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Клімової Л.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Садика Р.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Садика Р.Д. в інтересах ОСОБА_1, на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.03.2019 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Миколаєві, громадянин України, освіта вища, ФОП, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2008 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 24 грудня 2018 року близько 05 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «DAEWOO MATIZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись в Заводському районі м.Миколаєва по вулиці Пограничній в районі будинку № 48, з явними ознаками алкогольного спяніння , а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук. На місці зупинки водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду необґрунтованою та такою, що підлягає апеляційному оскарженню у зв'язку з неповнотою проведення судового розгляду.

Стверджує, що дії працівників поліції є незаконними та невідповідними до вимог чинного законодавства, оскільки на місці складання протоколу вони не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі та не надали йому копію протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_1 не висловлював.

Крім того зазначає, що при собі алкотестеру «Драгер» працівники поліції не мали та оскільки ОСОБА_1 не був в стані алкогольного сп'яніння, то не став чекати поки привезуть алкотестер та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що співробітниками поліції та судом першої інстанції були знехтувані права особи передбачені ст.268 КУпАП, що полягло у стислому розгляді справи, без надання ОСОБА_1 змоги скористатися правовою допомогою адвоката.

Звертає увагу на те, що у суді першої інстанції ані працівники поліції, ані свідки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення допитані не були, хоча їх допит є нагально необхідним.

Звертає увагу на те, що в акті огляду на стан сп'яніння різні кольори ручок, що ставить під сумнів правдивість інформації, яка там міститься.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 281917 від 24.12.2018 р. ОСОБА_1 27.12.2018 року о 05 годині 35 хвилин в м. Миколаєві по вул. Пограничній 48, керував автомобілем «DAEWOO MATIZ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків на місці зупинки та у медичному закладі.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_1 підписався в протоколі та вказав, що не визнає своєї провини та готовий надати пояснення у суді. Крім того, в написаному ним є орфографічні помилки та не каліграфічний почерк, що ставить під сумнів перебування ОСОБА_1 в тверезому стані.

Також факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Так, в своїх поясненнях свідок ОСОБА_5 вказав, що 24.12.2018 року о 05 годині 45 хвилин, він був запрошений в якості свідка та в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки за допомогою алкотостера «Драгер», так і в медичному закладі. Крім того зазначив, що на момент відмови від ОСОБА_1 був чутний сильний запах алкоголю (а.с. 4).

В поясненнях свідка ОСОБА_4 підтверджені ті ж самі обставини, що і в поясненнях свідка ОСОБА_5 (а.с. 5).

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6, який є інспектором управління патрульної поліції Миколаївської області пояснив, що 24 грудня 2018 року до них поступив виклик через чергову частину про те, що водій автомобілю «Daewoо matiz» знаходиться в стані алкогольного сп'яніння та рухається по вул. Пограничній поблизу нічного клубу «Капріка». Їх патруль був неподалеку та вони побачили, як даний автомобіль від'їжджав від «Капріки» по вул. Пограничній не доїжджаючи ресторану «Пекін», зупинили його. За кермом був ОСОБА_1, у якого були явні ознаки алкогольного сп'яніння. Він вийшов з автомобілю та йому було запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що він відмовився. Після цього йому було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі, на що він теж відмовився. Крім того, ОСОБА_6 суду пояснив, що він є командиром взводу і що алкотестер «Драгер» завжди при ньому та його єкіпаж був першим та саме він зупиняв автомобіль ОСОБА_1, другий екіпаж був теж неподалік, а тому він теж під'їхав на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_1.

Крім того, ОСОБА_6 пояснив, що на місці зупинки було запрошено двох свідків, які бачили ОСОБА_1, підходили до нього та в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» так і в медичному закладі, на що він відмовився.

Також ОСОБА_6 пояснив, що письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції складається в тому разі, якщо особа відмовилась на місці зупинки від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», але виявила бажання пройти огляд в медичному закладі. Якщо особа відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння і на місці зупинки і в медичному закладі, то таке направлення не складається. З приводу того, що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів прописом написаний текст різними кольорами паст, то інспектор ОСОБА_6 пояснив, що можливо закінчилася ручка.

Допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7, яка є інспектором управління патрульної поліції Миколаївської області пояснила, що 24 грудня 2018 року їм на службовий планшет прийшло повідомлення про те, що за кермом автомобілю «DAEWOO MATIZ» знаходиться водій в стані алкогольного сп'яніння. Це все було на вул. Пограничній. Вони знаходились неподалік та проїхавши нічний клуб «Каприка» помітили, що командирський екіпаж під час патрулювання виявили даний транспортний засіб. Водій знаходився з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, на що він відмовився в присутності двох свідків. Крім того, свідок вказала, що ОСОБА_1 на момент зупинки пояснював, що в них був новорічний корпотатив.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 був присутній та надавав свої пояснення суду.

Згідно пункту 12 розділу II « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Враховуючи сукупність доказів, а саме протокол про адміністративне правопорушення, покази свідків, апеляційний суд ставиться критично до твердження водія ОСОБА_1 про те, що протокол відносно нього складено незаконно без відповідного оформлення, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду у медичному закладі.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Це означає, що вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням безпеки дорожнього руху та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність.

По даній справі дії водія ОСОБА_1, які полягали в відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху та містять в собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта з приводу того, що на момент зупинки останнього у патрульних при собі не було вимірювального засобу «Драгер» є неспроможним та свого підтвердження не знайшло, оскільки спростовується поясненнями свідка ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, який є інспектором управління патрульної поліції Миколаївської області.

З приводу того, що проїхати до медичного закладу поліцейські ОСОБА_1 не пропонували та щодо того, що свідки до ОСОБА_1 не підходили та в їх присутності він не висказував небажання проходити медичний огляд також не знайшли свого підтвердження та спростовуються поясненнями вищевказаного свідка.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обгрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Садика Р.Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.03.2019 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Міняйло М.П.