Справа № 496/737/19
Провадження № 3/496/835/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Білорусії, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2019 року о 09:00 годині, на м. Одеса на об`їзній дорозі м. 28-23 км+400 м., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Рено Лагуна н.з. 9834АТ6, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та продуття алкотестера «Драгер», відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

До суду не надходило ніяких клопотань, суд діючи на засадах законності та справедливості, вважає що здійснив усі можливі заходи для забезпечення можливості ОСОБА_1 приймати участь в судовому засіданні, а тому вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявні матеріали та докази підтверджують вину ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вчинення правопорушення підтверджується обставинами викладеними у протоколі серії БД № 334850 від 17.02.2019 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М