ЄУН № 336/6385/18
пр. № 3/336/23/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, захисника адвоката Пивоварова В.І., потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1, працює директором ПВКФ «Бірс»,-

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2018 року приблизно о 09.05 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем Daewoo Nubira, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючи по вул. Іванова у м. Запоріжжя в районі будинку № 11, при зміні напрямку руху не впевнився у безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Citroen C Elysee, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби були пошкоджені.

Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 19.10.2018 року, у провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. справа надійшла 10.04.2019 року.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав, вказавши, що рухався на автомобілі по вул. Іванова з боку прохідної ДП «Івченка-Прогрес» в колоні автомобілів. Маючи намір розвернутись, в місці, де дорожня розмітка дозволяла здійснити такий маневр, увімкнув покажчик повороту та розпочав маневр розвороту, але в цей момент автомобіль під керуванням ОСОБА_3 здійснював обгін, тому і сталось зіткнення. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 ПДР, а саме пунктів 14 б, в., г, п. 14.2 б та п. 12.3.

Захисник, посилаючись, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення ПДР, а у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди винен ОСОБА_3, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що рухався по вул. Іванова у м. Запоріжжя та вирішив здійснити маневр обгону автомобілів, що рухались перед ним. Увімкнувши покажчик повороту та переконавшись у відсутності на зустрічній смузі руху транспортних засобів, розпочав маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху та випередив приблизно п'ять автомобілів, однак, в цей момент зненацька автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який рухався у попутному напрямку, виїхав перед ним на зустрічну смугу руху та сталось зіткнення.

Обставини правопорушення також підтверджуються схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписом відеореєстратора автомобілю ОСОБА_3, висновком експертизи.

Так, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів вбачається, що автомобіль під керування ОСОБА_3, рухаючись по вул. Іванова у м. Запоріжжя, у місці, де дорожня розмітка дозволяє виїзд на зустрічну смугу руху, розпочинає маневр обгону автомобілів, які рухаються попереду у попутному напрямку, випереджає чотири автомобілі, натомість автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який є п'ятим, зненацька безпосередньо перед автомобілем ОСОБА_4 виїжджає на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталось зіткнення.

Відповідно до висновку експерта від 29.01.2019 року в дорожній ситуації, обставини якої наведені у матеріалах справи, водій автомобілю Citroen C Elysee ОСОБА_3 для забезпечення належного рівня безпеки перед початком маневру обгону колони транспортних засобів повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 14.2 ПДР України, а, виявивши, що автомобіль Daewoo Nubira під керуванням ОСОБА_1 розпочав виконання маневру повороту ліворуч або розвороту, для запобігання зіткненню транспортних засобів діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України.

Водій автомобілю Daewoo Nubira ОСОБА_1 в дорожній ситуації, обставини якої наведені у матеріалах справи, для забезпечення належного рівня безпеки перед початком маневру повороту ліворуч або розвороту повинен був завчасно увімкнути світловий покажчик лівого повороту та впевнитись у тому, що його дії не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху у відповідності до вимог п. 10.1 ПДР України.

Технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем Citroen C Elyseе у водія ОСОБА_1 залежала від виконання п. 10.1 ПДР України.

Невідповідність дій водія автомобілю Daewoo Nubira ОСОБА_1 вимогам п. 10.1 ПДР України знаходиться в причинному зв'язку з подією ДТП, оскільки безпосередньо його дії призвели до створення небезпеки для руху водієві автомобілю Citroen C Elyseе, змушуючи останнього вживати заході для запобігання зіткненню транспортних засобів.

Невідповідність дій водія автомобілю Citroen C Elyseе ОСОБА_3 вимогам п. 12.4 ПДР України не перебуває у причинному зв'язку з подією данної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки його дії у момент початку виконання обгону колони транспортних засобів створювали небезпечну дорожню обстановку на проїжджій частині вул. Іванова, але не створювали небезпеки для руху водієві автомобілю Daewoo Nubira ОСОБА_1

Судом відхилено клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної автомеханічної експертизи, адже з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не згоден з висновком попереднього експерта, але чому саме та в чому полягає невідповідність висновків експерта, не вказав.

Ті питання, які ОСОБА_5 пропонував поставити для вирішення експерту в ході проведення повторної експертизи, врегульовані Правилами дорожнього руху України, та не потребують для вирішення спеціальних знань.

До того ж з'ясування наявності в діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди порушень Правил дорожнього руху, які не були безпосередньою причиною ДТП та не перебувають у прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, не відноситься до компетенції суду при вирішенні справ про адміністративне правопорушення, адже у такій справі суд встановлює лише наявність чи відсутність вини саме особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наявність вини і другого учасника дорожньо-транспортної пригоди має значення в данному випадку при вирішенні спору в порядку ст. 1188 ЦК України, а саме відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Тож перед виконанням маневру повороту ліворуч або розвороту ОСОБА_5 був зобов'язаний переконатись у тому, що такий маневр буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, в тому числі і ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю підтверджена дослідженими судом доказами, а його дії суперечать п. 10.1 Правил дорожнього руху, тож дії особи суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Встановлюючи вину особи, яка притягується до адміністративного правопорушення, у скоєнні такого правопорушення, суд керується вимогами ст. 280 КУпАП, а також загальними засадами чинного законодавства та положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, статтею 280 ч. 1 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження у справі, тож перед тим як констатувати закінчення строку для накладення стягнення суд має з'ясувати чи наявні в діях особи порушення чинного законодавства, чи утворюють вони склад адміністративного правопорушення та чи винна особа у скоєнні правопорушення.

У разі встановлення відсутності події або складу адміністративного правопорушення суд, незалежно від спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, має закрити провадження у справі з підстав, передбачених ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП

У разі ж встановлення наявності події правопорушення та складу адміністративного правопорушення у діях особи, її вини у скоєнні правопорушення, суд має визначити чи не спливли на момент ухвалення такого рішення строки накладення адміністративного стягнення та у разі їх спливу закрити провадження саме за цією підставою.

Обставин, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення порушення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статті 38 частини 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як вбачається з пунктом 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є обставиною, що виключає провадження в справі.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом строк накладення адміністративного стягнення сплив, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк пред'явлення виконавчого документ «_____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності «_____»_________________20___року

Дата видачі «_____»_________________20___року