Справа № 504/1742/19
Провадження № 3/504/883/19
П О С Т А Н О В А

21.05.2019смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, матеріали, які надійшли з Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, ІПН

фактично проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2019 року державним виконавцем Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Калініною Т.П. складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАп, про те, що ОСОБА_1 , протягом періоду шести місяців не сплачує аліменти на утримання дитини за рішенням суду, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 107766,30 грн.

Матеріали підлягають поверненню на дооформлення оскільки протокол не відповідає статті 256 КУпАп, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У протоколі взагалі не вказано частини статті 183-1 КУпАп, за якою особа притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, не заповнена графа направлення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До функцій суду не входить переслідування особи.

У своїй прецедентій практиці ЄСПЛ неодноразово вказував, що адміністративне переслідування особи в деяких випадках має правову природу кримінального переслідування.

Так, у справі «Лучанінова проти України» суд зауважив, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

Щодо скарг заявниці про порушення підпунктів «b» і «c» пункту 3 статті 6 КонвенціїСуд зазначає, що вимоги цих положень слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. Таким чином, Суд розглядатиме відповідні скарги за обома цими пунктами статті 6 Конвенції, взятими у поєднанні (див., серед багатьох інших прикладів, рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв та Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine), заява № 17444/04, п. 63).

У цьому контексті Суд повторює, що стаття 6 Конвенції у цілому гарантує обвинуваченому право на ефективну участь у кримінальному провадженні (див. рішення у справі «Роу і Девіс проти Сполученого Королівства» (Rowe and Davis v. the United Kingdom) [ВП], заява № 28901/95, п. 60, ECHR 2000-II).

Зокрема, обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і таким чином вплинути на результат провадження. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення з матеріалами справи, на яких ґрунтуються обвинувачення (див., наприклад, вищезазначене рішення у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine), п. 66).

Для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника з самого початку провадження (див. рішення у справах «Сальдуз проти Туреччини» (Salduz v. Turkey) [ВП], заява № 36391/02, п. 52, від 27 листопада 2008 року, та «Яременко, проти України» (Yaremenko v. Ukraine), заява № 32092/02, пп. 90-91, від 12 червня 2008 року). За необхідності захисник повинен призначатися офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії» (Kamasinski v. Austria), п. 65, Series A № 168).

Повертаючись до обставин справи заявниці, Суд зазначає, що вона не була складною ані з точки зору права, ані з точки зору фактів. Вона стосувалася крадіжки невеликої кількості трафаретів, які належали роботодавцю заявниці. Обвинувачення щодо заявниці ґрунтувалися на протоколі працівника охорони підприємства та на свідченнях колег заявниці. Заявниця не заперечувала, що хотіла винести ці трафарети з місця роботи.

Суд також зазначає, що заявниця дізналася про обвинувачення, висунуті щодо неї, коли протокол від її роботодавця був поданий до суду першої інстанції - приблизно за два місяці до того, як відбувся судовий розгляд, про який йде мова.

Тим не менш, навіть якщо припустити, що заявниця знала про встановлений законом двомісячний строк розгляду справи та могла підготувати свої контраргументи, Суд зазначає, що її завчасно не повідомили про судовий розгляд, щоб вона могла підготуватися для участі в ньому. Більш того, вона клопотала про надання безоплатної юридичної допомоги, і національний суд надав її, призначивши захисника для її захисту. Але до судового розгляду 6 листопада 2000 року заявницю не повідомили про це, і, таким чином, вона не могла скористатись юридичною допомогою для підготовки свого захисту.

Отже, Суд доходить висновку, що в цій справі мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у поєднанні з підпунктами «b» і «c» пункту 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з ненаданням заявниці можливості організувати свій захист та отримати ефективну юридичну допомогу

Таким чином, подані органом ДВС матеріали про адміністративне правопорушення складені із істотними порушеннями прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, істотними порушеннями процесуального закону, тому не можуть бути прийняті справедливим судом до розгляду по суті, і підлягають дооформленню у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 254, 256, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 183-1 КпАП України повернути до Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області для дооформлення.

Постанова не підлягає оскарженню.

Суддя В.К. Барвенко