Справа №: 398/587/19
провадження №: 3/398/272/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" квітня 2019 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Крімченко С.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого в ПАТ «ВО Стальканат-Сілур» м.Одеса, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2019 року о 19год. 10хв. ОСОБА_1 на автошляху М-28, 23 км + 500м, керував автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Drager Alcotest» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав, надав заяву про закриття провадження в справі, оскільки протокол відносно нього, на його думку, було складено безпідставно. Свою заяву мотивує тим, що в протоколі зазначено, що він відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Drager Alcotest» та в медичному закладі ОСОБА_1 в присутності двох свідків, що не відповідає дійсності, оскільки він погодився пройти огляд за допомогою алкотестера та пройшов його у приміщенні стаціонарного посту, при цьому, за результатами огляду вміст алкоголю в його крові становив 0,2 проміле. Після чого поліцейські повідомили його про те, що в даному випадку вони повинні відібрати в нього посвідчення водія, тимчасово затримати транспортний засіб та відвести його на огляд до медичного закладу. При цьому, йому було запропоновано, що в разі, якщо він не хоче щоб у нього було вилучено посвідчення водія та затримано транспортний засіб, то необхідно написати пояснення, в яких зазначити, що він відмовляється від проходження огляду в медичному закладі. Оскільки він вважав, що показання алкотестера є достатнім доказом проходження огляду та він не оспорював результати останнього, то необхідності їхати до медичного закладу немає, тому погодився. Після чого інспектором було знайдено двох свідків, в присутності яких йому лише запропонували пройти огляд в медичному закладі, і він, відповідно, відмовився. Проходити огляд на місці йому повторно в присутності свідків не пропонували.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення водія, тобто його ОСОБА_1, до медичного закладу для проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння, що суперечить Інструкції №1452/735.

При цьому, всупереч ст.265-1, ст.265-2, ст.266 КУпАП, у нього також не було вилучено посвідчення, не був тимчасово затриманий транспортний засіб і його також не було відсторонено від керування останнім.

До матеріалів справи на підтвердження викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, також не долучено відеозаписів нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, яка повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами.

Враховуючи викладене, він, ОСОБА_1С, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно нього підлягає закриттю в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив викладені ним письмові пояснення.Зазначивши, що продув алкотестер на посту патрульної поліції і прилад показав 0.2 проміле. Квитанцію з результатом теста він не отримав, йому надали лише використаний мундштук. Він написав пояснення в протоколі, так як працівник поліції запропонував написати йому таке пояснення , а відповідно останній не буде вилучати у нього права і автомобіль. В присутності 2 свідків він відмовився проходити огляд на стан сп»яніння лише в медичному закладі.

Допитаний в режимі відео конференції працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп»яніння , від проходження огляду на стан сп»яніння відмовився в присутності 2 свідків. Особі пропонувалося продути алкотестер та пройти перевірку на стан сп»ягніння в медичному закладі. Зазначив, що він не зобов»язаний вилучати посвідчення у водія і ставити автомобіль на штраф майданчик, якщо автомобіль не перешкоджає безпеці руху.

Допитаний в режимі відео конференції свідок ОСОБА_4 зазначив , що він їхав разом з ОСОБА_5 і їх запросили працівники поліції бути свідками .В їх присутності ОСОБА_1 відмовився продути алкотестер та проїхати в медичний заклад. Вони підписали пояснення та протокол. Зазначив, що ОСОБА_5 в даний час знаходиться за межами України і не зміг приїхати в судове засідання. Зазначив, що від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, та заслухавши в режимі відеоконференції поліцейського та свідка , вважаю, що в діях ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 підтверджується :

-протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2019 року;

-письмовими поясненнями свідків

-поясненнями свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні.

-поясненнями працівника поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими. Навпаки спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні поліцейського та свідка, який не є зацікавленою особою у справі, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 особисто зазначив, що випив 1 л пива та відмовляється пройти огляд на стан спяніння.

Будь-яких належних та допустимих доказів на заперечення своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не надав.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначені адміністративного стягнення враховується характер та ступінь небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення та особи порушника ОСОБА_2, вважаю, що до необхідно застосувати адміністративне стягнення в виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.33, 130 , 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Світлана Анатоліївна Крімченко