ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/450/19 Головуючий І інстанції Сіренко Ю.Ю.
Справа № 646/257/19 Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ- ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

29 грудня 2018 працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 159518 стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 29 грудня 2018 року о 04 годині 00 хвилин в м. Харкові по вул. Університетська, 33, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спянінням, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Водій пройшов огляд на стан спяніння в присутності двох свідків за допомогою алкотестер Drager 6820, результат якого становив 0,90 ‰.

Своїми діями ОСОБА_3С порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнено з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати і закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що постанова судді незаконна, необґрунтована та винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та істотним порушенням норм процесуального права, оскільки суддя неповно дослідив обставини справи, не звернув увагу на цілу низку порушень вчинених працівниками поліції під час складання у відношенні нього адміністративного матеріалу та допустив порушення процедури розгляду справи.

Вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки йому не надано сертифікати відповідності та акт повірки технічного засобу на виявлення алкоголю в організмі, поліцейський не зробив попередній контрольний забір повітря з метою перевірки правильності роботи приладу, мундштук розпаковано не в його присутності.

При розгляді справи в суді першої інстанції суддя проігнорував заявлені захисником ОСОБА_3 клопотання про витребування доказів, чим порушив його право на захист, не надав можливості допитати свідків в судовому засіданні.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_3 автомобілем.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Судовим розглядом встановлено, що 29 грудня 2018 року о 04 годині 00 хвилин в м. Харкові по вул. Університетська, 33, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спянінням, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Водій пройшов огляд на стан спяніння в присутності двох свідків за допомогою алкотестер Drager 6820, результат якого становив 0,90 ‰.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 159518 від 29 грудня 2018 року, який складено поліцейським саме за керування водієм ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим водій порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою до нього. Результат огляду на стан спяніння ОСОБА_3 за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6820» становив 0,90 ‰ алкоголю у видихаємому повітрі при допустимій нормі 0,2 ‰;

- поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які засвідчили факт, що ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою «Drager Alcotest 6820» за результатами якого вміст алкоголю в видихаємому повітрі складає 0,90 ‰;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано, що ОСОБА_3 погодився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, огляд пройшов в присутності двох свідків, результат огляду становив 0,90 ‰;

- даними про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265-2, частиною 1 статті 266 КУпАП. Відповідно до розписки ОСОБА_3 останній зобовязався не керувати автомобілем протягом двох діб, автомобіль НОМЕР_2, припарковано без порушень ПДР України.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 таким правом скористався, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 159518 від 29 грудня 2018 року підписав, зазначивши, що з протоколом не згоден, копію протоколу отримав.

При цьому, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 159518 від 29 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі щодо численних порушень поліцейськими процедури проведення огляду на стан алкогольного спянінням, зокрема, відсутності здійснення поліцейськими попереднього контрольного забору повітря алкотестером «Drager Alcotest 6820», розпаковка поліцейськими мундштуку для забору повітря у відсутності ОСОБА_3, ненадання поліцейськими сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки апеляційним судом не приймаються, оскільки відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП у разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_3 до поліцейських з проханням надати йому сертифікати відповідності спеціального технічного засобу не звертався, після проходження огляду на стан спянінням на місці зупинки транспортного засобу жодних заперечень чи зауважень щодо недійсності результатів огляду на стан спяніння або порушення проведення процедури такого огляду не зазначав, бажання пройти огляд в медичному закладі охорони здоровя не висловлював.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо ігнорування суддею клопотання про допит працівників поліції та свідків апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суддя вживав заходи для виклику зазначених осіб в судове засідання, проте вони в судове засідання не зявились.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, апеляційним судом не приймаються, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1