Справа № 264/1494/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Юлія Олександрівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не працює, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року на адресу суду надійшов вказаний адміністративний матеріал.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 238584, 23 лютого 2019 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив сварку із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 , в ході якої висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим скоїла насильство відносно члена сім`ї.

Правопорушниця у судовому засіданні вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, що конфлікт із колишнім чоловіком має тривалий характер та викликаний розбіжністю поглядів щодо виховання спільної дитини та місця її проживання.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Згідно ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Так, судом досліджено надані матеріали, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2019 року, заяву ОСОБА_2 та висновок про результати перевірки зі звернення оператора «102».

З наданого відеозапису вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно члена сім`ї, на який маються посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, не зафіксований, як і факт, що ОСОБА_1 заходить до оселі колишнього чоловіка. Спілкування з поліцейськими відбувається на сходах у під`їзді загального будинку. При цьому, колишнього чоловіка ОСОБА_2 до спілкування та з`ясування обставин конфлікту не залучено. Між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини і саме ця обставина безпосередньо з`ясовується між ОСОБА_1 та працівниками поліції, однак обставини скоєння ОСОБА_1 насилля в родині не обговорюються. Суд зазначає, що спір щодо визначення місця проживання дитини має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

До матеріалів справи не додано жодного належного доказу, який би підтверджував факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, оскільки в її діях, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП,суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Донецький апеляційний суд через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва