ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Свечинського О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Свечинського О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, який постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.12.2018 р. притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 04 травня 2019 року о 23 год. 00 хв. по вул. Миколаївській, 25 в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler Stratus, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Свечинський О.С. в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова є незаконною, винесеною передчасно, не об`єктивно та без встановлення фактичних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що висновки судді, що викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та не були перевірені судом під час її розгляду.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля була його знайома. Пояснює, що вони приїхали до неї додому та припаркували автомобіль біля будинку по вул. Миколаївська, 25 б, після чого, вони вирішили у автомобілі випити кави. Автомобіль при цьому не рухався, а працівники поліції не здійснювали зупинку транспортного засобу.

Апелянт звертає увагу, що особи, у яких відбирали пояснення, не були свідками того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом та як поліцейські зупиняли його автомобіль.

Вважає, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Проте, працівники поліції не оформляли таке направлення.

Також додає, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Свечинського О .С. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В обґрунтування цих висновків, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282408 від 04.05.2019 р., на дані, що містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, а також на письмові пояснення свідків, що були присутні при його складанні. З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, 04.05.2019 р. по вул. Миколаївській, 25 в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chrysler Stratus з явними ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився.

В апеляційному суді ОСОБА_1 заперечував обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Стверджував, що він не керував транспортним засобом, а автомобілем керувала невідома йому дівчина, з якою він познайомився в той день. Зазначив, що коли приїхали працівники поліції, автомобіль був припаркований біля узбіччя, а він разом з невстановленою особою сиділи в автомобілі та пили каву.

Зазначене підтверджується даними, що містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який досліджений в апеляційному суді та з якого вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля, який стояв біля узбіччя, з якого, зі сторони водійського сидіння, вийшов чоловік та почав спілкуватися з поліцейськими. При цьому, на передньому пасажирському сидінні в автомобілі перебувала жінка. На запитання поліцейських ОСОБА_1 він пояснив, що його позбавили права керування транспортним засобом на один рік. Як видно з відеозапису, працівники поліції запропонували йому в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

Проте, апеляційний суд вважає слушними доводи захисника, що відеозапис не містить даних, що автомобіль саме рухався, та що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, також не бачили, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначені свідки в місцевому суді не допитані. В той же час, з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків того, що у водія транспортного засобу Chrysler Stratus ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніння обличчя. Працівниками поліції в їх присутності йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Проте, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта, що суддя не вжив заходів щодо виклику в судове засідання вищевказаних свідків з метою їх допиту та з`ясування обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не врахував, що з протоколом ОСОБА_1 був не згодний та стверджував, що він не керував транспортним засобом.

До апеляційного суду неодноразово викликався працівник поліції, що складав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 . Проте, інспектор за викликом до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. Тому, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості перевірити обґрунтованість складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , а дані, що зазначені у цьому протоколі, суддею місцевого суду взагалі не перевірені.

Крім того, у матеріалах справи відсутні дані, чи відстороняли ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

За такого, виникли сумніви щодо обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , оскільки в суді не спростовані доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом.

Отже, під час апеляційного розгляду не спростовані доводи захисника про незаконність оскаржуваної постанови, а під час розгляду справи в суді першої інстанції суд не допитав свідків та поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , тобто з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Крім того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, суд порушив право на захист особи, у відношенні якої складено протокол.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Свечинського О.С. задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова