КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1069/2019 Суддя 1 інстанції - Чернецька О.М.
Категорія: ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Чернецької О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 8 грудня 2018 року близько 01 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 і, рухаючись в м. Києві по вул. Ак. Єфремова, 1-а, в порушення вимог п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху (далі - Правила) не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. Крім того, ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції, які прибули на місце ДТП, пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Чернецька О.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і провадження в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Не оскаржуючи притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП апелянт вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені з порушенням вимог законодавства та на їх підставі особу не може бути притягнуто до відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстровану в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 11.11.2015 року (далі - Інструкція) поліцейським складається направлення на огляд водія, форма якого наведена в Додатку 1 до Інструкції, проте матеріали справи не містять направлення на огляд ОСОБА_1 .

Крім цього апелянт вказує на те, що пояснення свідків, які містяться на аркуші в матеріалах справи про адміністративне правопорушення містять грубі недоліки.

Захисник зазначає, що предметом розгляду є також протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, згідно якому та схемі ДТП потерпілою особою є ОСОБА_2 і в матеріалах справи міститься його пояснення, в яких він зазначає, що його автомобіль було пошкоджено внаслідок ДТП з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 .

Крім цього вказує на те, що матеріали справи містять відеозапис, де водій ОСОБА_2 обурюється тим, що внаслідок ДТП йому завдано шкоду, а, відповідно, у нього були підстави обмовити водія ОСОБА_1 .. Також матеріали справи містять пояснення водія ОСОБА_3 , який зазначив, що саме він викликав поліцію по спецлінії «102».

На переконання захисника, саме вказані свідки, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, що є недопустимим з точки зору об`єктивності та свідчить про недопустимість доказів та порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівниками поліції.

Щодо порушення інструкції проведення огляду апелянт вказує на те, що відповідно наявним в матеріалах справи поясненням, а також згідно відеозапису, водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», однак проїхати до медичного закладу водію ОСОБА_1 запропоновано взагалі не було, а тому, на думку апелянта, притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження на місці зупинки є безпідставним.

Крім цього захисник вказує на те, що згідно наявним в матеріалах справи відеозаписам водію ОСОБА_1 працівниками поліції завдані тілесні ушкодження, а саме: поранено ліве вухо, пошкоджено кожний покров обличчя. Дану обставину зафіксовано в протоколі про адміністративне затримання серії A3 № 138892, а також на відеозаписі 5821.

Посилаючись на ст. 62 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» а також на рішення ЄСПЛ апелянт зазначає, судом першої інстанції дані вимоги Закону виконано не було.

Захисник вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД№227549 від 08.12.2018 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, на думку апелянта, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню а провадження по справі закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чернецької О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі адвоката Чернецької О.М. в інтересах ОСОБА_1 оскаржується постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року лише в частині визнання винуватим та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому з врахуванням вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, вказана постанова суду переглядається апеляційним судом лише в цих межах.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та наявні в матеріалах справи інші докази, проте належної оцінки усім доказам не надав і залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 вимог ст. 266 КУпАП, не дивлячись на те, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 227549 від 08 грудня 2018 року (а.с. 1) ОСОБА_1 08.12.2018 року о 01 год. 20 хв. по вул. Академіка Єфремова, 1-А в м. Києві керував автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 08.12.2018 року їхав з товаришем до аптеки, яка знаходиться на вул. Вернадського в м. Києві за ліками, оскільки хворіла його дитина. Рухаючись по вул. А. Єфремова, перед його автомобілем рухався автомобіль марки «Форд», який при зеленому світлі світлофора різко загальмував, в результаті чого сталася ДТП. Інспектори патрульної поліції, які приїхали на оформлення ДТП попросили надати документи на автомобіль та водійське посвідчення. Виявивши, що документи на автомобіль та водійське посвідчення залишились дома, він подзвонив дружині, щоб вона їх привезла, після чого сів в свій автомобіль і чекав приїзду дружини. Через деякий час приїхав ще один екіпаж поліції. При спілкуванні з інспекторами поліції, останні повідомили, що в нього вбачають ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, проте він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, за допомогою приладу «Драгер», оскільки перед тим як сідати за кермо випив 2 пляшки слабоалкогольного напою по 0,33 мл, і на «Драгері» могло б показати мінімальні проміле. ОСОБА_1 уточнив, що після його відмови від проходження огляду за допомогою алкотестеру, працівники поліції не запропонували поїхати до медичного закладу. Також ОСОБА_1 зазначив, що свідок ОСОБА_5 , який був запрошений інспекторами поліції, є відомим блогером, він викликав інспекторів поліції через те, що йому не сподобалось, як він ( ОСОБА_1 ) керував автомобілем, а відтак, на думку ОСОБА_1 був зацікавлений, а свідок ОСОБА_2 є зацікавленим також, оскільки ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем, де він був за кермом.

За змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер (а.с.7,11,12).

Для перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 і встановлення обставин складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за клопотанням апелянта, в судове засідання суду апеляційної інстанції були викликані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Так свідок ОСОБА_5 суду апеляційної інстанції пояснив, що точної дати і часу подій він не пам`ятає, але пригадав, що це було перед Новим 2019 роком. Він їхав по пр. Палладіна повертався додому, помітив автомобіль «Рено», який дивно рухався по дорозі і їхав на аварійці. Вінслідував за ним і викликав поліцію. Через деякий час автомобіль, що рухався попереду здійснив зіткнення з автомобілем, що стояв на світлофорі на вул. Єфремова-Паладіна. Завтомобіля «Форд» вийшов водій і підійшов до автомобіля «Рено», водій якого спочатку сидів в салоні автомобіля, але потім вийшов і хотів покинути місце. Він з водієм автомобіля «Форд» попросили його повернутися, і в цей час на його виклик приїхали працівники поліції. При спілкуванні з водієм автомобіля «Рено», останні виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Процедура відбувалася на багажнику автомобіля «Рено». Працівники поліції взяли чемоданчик ( прилад), поклали на багажних і в його присутності і присутності ще одного свідка запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на цьому приладі «Драгері», проте водій відмовився від проходження огляду за допомогою вказаного приладу. Свідок зазначив, що інспектори поліції перед проходженням огляду розяснили водію, що він може пройти огляд на місці, в медзакладі, чи відмовитися. На це свідок ОСОБА_1 повідомив водію, що відмова від проходження огляду це пряме складання протоколу, і що потім він не зможе нічого зробити, а тому, краще пройти огляд, на що водій сказав, що не визнає вину, і на місці зупинки проходити огляд не буде, враховуючи упереджене відношення до нього працівників поліції.

З приводу доводів ОСОБА_1 щодо його зацікавленості пояснив, що ці доводи є безпідставними, адже, він просто, як звичайний не байдужий громадянин, побачивши дивний рух авто на це правильно відреагував, та повідомив патрульну поліцію. А в подальшому, мимоволі став свідком ДТП та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він з другом ОСОБА_2 їхали додому, зупинилися на світлофорі на червоне світло і в цей час в задню частину їхнього автомобіля в`їхав автомобіль «Рено». Після цього він та ОСОБА_2 , який був за кермом, вийшли з автомобіля, а з автомобіля «Рено» вийшов лише пасажир, водій залишився в салоні до приїзду патрульних. Через деякий час приїхали працівники поліції і почали оформляти. Свідок зазначив, що водій « Рено » був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Чи пропонували працівники поліції водієві в його присутності пройти огляд на стан сп`яніння свідок не пам`ятає за сплином часу. Також водій пояснив, що пояснення, надані працівникам поліції писав власноруч.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що після прогулянки по місту вночі, він з товаришем їхали додому і на вул. Вернацького, зупинившись на червоне світло світлофора, відчув удав в задню частину свого автомобіля та побачивши авто Рено , яке зіткнулося з його автомобілем. Водій автомобіля «Рено» трохи здав назад, щоб подивитися пошкодження. Після цього він ( ОСОБА_2 ) викликав поліцію. Свідок зазначив, що водій ОСОБА_8 та його пасажир були з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Через деякий час приїхали інспектори поліції і розпочали оформляти ДТП. При спілкуванні з водієм автомобіля «Рено» працівники поліції повідомили йому, що вбачають в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою «приладу в чемоданчику» за допомогою якого проводиться огляд на стан сп`яніння на місці, проте водій відмовився від проходження огляду. Процедура оформлення протоколів тривала близько 3,5 годин. Свідок ОСОБА_2 пояснив, що чітко пам`ятає, що водієві неодноразово пропонували пройти огляд на місці, проте не пам`ятає, щоб водієві пропонували пройти огляд у медичному закладі. Також свідок зазначив, що агресії в нього до водія автомобіля «Рено» не було, він йому нічого не висказував і був зацікавлений, щоб було все справедливо, оскільки водій був за кермом п`яний і за такий вчинок повинен понести відповідальність. Свідок зазначив, що після відмови водія від проходження огляду на місці він надав інспекторам поліції пояснення, які написав власноруч та поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведені пояснення свідків спростовують доводи апеляційної скарги про необ`єктивність чи зацікавленість свідків.

При цьому слід відмітити, що пояснення ОСОБА_1 та свідків узгоджуються між собою та підтверджують той факт, що після пропозиції поліцейських ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння на місці, та відмови останнього від проходження такого огляду, будь - якої іншої пропозиції від працівників поліції ОСОБА_1 не надходило.

Окрім того, пояснення вказаних осіб повністю узгоджуються із відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 08 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 13), а саме, з відео файлу № НОМЕР_4 вбачається, що працівник поліції в присутності двох свідків повідомляє ОСОБА_1 , що огляд на стан сп`яніння він може пройти на місці за допомогою приладу «Драгер», в медичному закладі або відмовитися від проходження будь-якого огляду та запитує ОСОБА_1 чи погоджується він пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Драгер". Лось О.П. повідомляє, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», однак далі пропозиції від поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не надходило.

Аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні під час апеляційного розгляду, а також, приймаючи до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, які саме види огляду на стан алкогольного сп`яніння пропонувалися водію (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, або після відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу в закладі охорони здоров`я) і лише вказано про відмову водія від проходження медичного огляду відповідно до встановленого порядку на стан сп`яніння, що суперечить іншим доказам у справі, зокрема, поясненням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та поясненням в суді ОСОБА_1 , враховуючи положення ст. 62 Конституції України, за змістом яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд апеляційної інстанції визнає переконливими доводи ОСОБА_1 про недотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних актів, які стосуються огляду водія на стан сп`яніння, оскільки матеріали справи не містять достатніх даних про те, що ОСОБА_1 пропонувалося поліцейськими пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після його відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», отже й відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки наявні в провадженні докази не доводять, що він відмовився від проведення всіх видів огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі і в закладі охорони здоров`я, отже вчинив вказане адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що постанова суду підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а судом першої інстанції адміністративне стягнення накладено на підставі вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, то за наслідками апеляційного розгляду ОСОБА_1 слід вважати таким, що притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Чернецької О.М. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати, в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 таким, що притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал