Провадження № 3/761/110/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, за участю секретаря Демешко М.В., прокурора Дяченка В.П., особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, щодо про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який працює на посаді головного державного інспектора відділу представництва інтересів ДФС ГУ ДФС у м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу представництва інтересів ДФС та її територіальних органів юридичного управління ГУ ДФС у м. Києві, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону, 5 квітня 2018 року несвоєчасно без поважних причин подав за 2017 рік декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав, пояснивши, що він 30 та 31 березня 2018 року намагався здійснити реєстрацію своєї електронної декларації, але після багатьох спроб ним було виявлено, що веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції не працював. Далі, як пояснив ОСОБА_1 , припустивши можливість пошкодження свого електронного цифрового підпису, ним у понеділок - 2 квітня 2018 року, направлено заяву про зміну ЕЦП, оскільки у цьому могла полягати причина неможливості подачі декларації, після чого з 3 по 5 квітня 2018 року ним здійснювались спроби входу до Єдиного Державного Реєстру Декларацій, з метою подачі електронної декларації, але фактично він зміг увійти на сайт НАЗК лише 5 квітня 2018 року, та подати декларацію за 2017 рік.

Під час судового розгляду справи прокурор вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 наказом начальника ГУ ДФС у м. Києві від 7 вересня 2017 року № 882-о «Про призначення» призначено на посаду головного державного інспектора відділу представництва інтересів ДФС та її територіальних органів юридичного управління ГУ ДФС у м. Києві.

Відповідно до п.41.1 ст. 41, п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальних органів, є державними службовцями.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та суб`єктом декларування, отже маючи зобов`язання, відповідно до вимог Закону, щодо подачі до 1 квітня 2018 року до Національного агентства з питань запобігання корупції декларації (за 2017 рік) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконай функцій держави або місцевого самоврядування, таку декларацію в межах граничного строку не подав, що підтверджується матеріалами справи, при цьому зазначена декларація подана останнім лише 5 квітня 2018 року.

Доказів поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 згаданої декларації у судовому засіданні здобуто не було.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Що ж стосується посилань ОСОБА_1 щодо неможливості входу до Єдиного Державного Реєстру Декларацій, то згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 (дата реєстрації в Реєстрі 26.07.2017), дії по заповненню декларації за 2017 рік останній розпочав лише 5 квітня 2018 року, при цьому відповідно до службової записки Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції, 15 березня 2018 спостерігалась помилка доступу до сайту, а інших технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів до Реєстру, у період з 01.01.2018 по 01.04.2018 не зафіксовано.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особа правопорушника, його відношення до скоєного та майновий стан останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, що становить 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Суддя П.Л. Слободянюк