ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/161/19 Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч.1 ст. 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Приходько Л.А.,

секретар судового засідання Давиденко І.О.,

за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Петрової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Петрової Олени Олександрівни, діючої в інтересах ОСОБА_3, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які складають 17000 грн. без конфіскації металобрухту. Стягнено з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352,40грн.

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_3, 17 листопада 2018 року о 14:00 год. в АДРЕСА_1, в порушення статей 4, 5, 7 Закону України «Про металобрухт» здійснила прийом 16 кг. металобрухту у гр. ОСОБА_4 на загальну суму 90грн., тобто здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

13 березня 2019 року адвокат Петрова О.О. в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову місцевого суду скасувати, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що ОСОБА_3 не є суб'єктом господарської діяльності, а тому не може бути притягнута до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП. Окрім того, посилається на те, що загальними ознаками господарської діяльності є в тому числі систематичність, однак в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не встановлено такої ознаки.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_3, копію оскаржуваної постанову суду вона не отримувала, про існування оскаржуваної постанови дізналась лише 22 лютого 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про направлення, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КУпАП України, копії постанови особі, щодо якої її винесено. Про існування оскаржуваного рішення суду ОСОБА_3 дізналась лише 22 лютого 2019 року. Враховуючи наведене апелянт був позбавлений можливості у строки визначені законом оскаржити постанову в апеляційному порядку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Петрової О.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП за здійснення підприємницької діяльності (господарської діяльності), а саме - прийом побутового металобрухту у фізичної особи без державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Частина 1 ст.164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Таким чином, об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об'єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії. Суб'єктом даного правопорушення можуть бути особи, я ким виповнилося 16 років.

Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не є суб'єктом господарської діяльності, а тому не може бути притягнута до адміністративної відповідальності передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а також що судом не встановлено систематичність продажу та відсутні докази отримання прибутку, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст. 3 Господарського Кодексу України господарська діяльність це діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до підпункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Положеннями ст.4 Закону України «Про металобрухт» встановлено, що операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.

Діяльність, пов'язана із заготівлею, переробкою брухту чорних та кольорових металів і його металургійною переробкою, провадиться в порядку, встановленому законодавством.

Спеціалізоване або спеціалізоване металургійне переробне підприємство має право згідно з законодавством відкривати приймальні пункти, які здійснюють операції з металобрухтом.

Приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред'явленні ними документа, який засвідчує особу, та обов'язково оформляється актом приймання. В акті приймання побутового металобрухту від фізичних осіб зазначаються дані документа, який засвідчує особу, та опис металобрухту. Фізичні особи можуть здійснювати операції лише з побутовим металобрухтом.

Вимоги до суб'єктів господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом встановлені ст. 5 Закону України «Про металобрухт».

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо, про що у протоколі робиться запис.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, своїм правом на надання пояснень та зауважень щодо змісту протоколу не скористалася та в присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилась як від надання письмових пояснень і зауважень, так і від підписання протоколу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2018 року ОСОБА_3 17 листопада 2018 року об 14.00 годині знаходячись за адресою АДРЕСА_1, здійснила прийом у населення металобрухту, а саме у гр. ОСОБА_4 за готівковий розрахунок у кількості 16 кг. на загальну суму 90грн., порушив порядок провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання (а.с.3).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4, останній 17.11.2018 року приблизно до 13.20годин прийшов за адресою АДРЕСА_1, двері в приміщення відкрила жінка. З собою мав вироби з металу, які він взяв з дому по причині незатребуваності. Здавши вироби їх вага була близько 16 кілограм, за які отримав 90 гривень, купюрами по 5 гривень. Отримавши гроші жінка випроводила його та закрила двері (а.с. 10-11)

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_5 17.11.2018 року близько 14.00 години до неї звернулись співробітники Управління захисту економіки та запропонували прийняти участь при складанні адміністративного протоколу на гр. ОСОБА_3, яка здійснила прийом металобрухту у гр. ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1. Громадянка ОСОБА_3 від підписання адміністративного протоколу Серії АА 768503 відмовилась та отримати другий примірник протоколу також відмовилась (а.с. 5-6).

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що 17.11.2018 року до нього звернулися працівники поліції та запропонували бути присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_3 по факту незаконного прийому-здачі чорного металу. Після складання протоколу ОСОБА_3 відмовилась підписувати протокол та ознайомлюватися з ним (а.с. 7-9).

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За статтею 255 КУпАП право складати протоколи про адміністративні правопорушення передбачене статтею 164 цього Кодексу мають: органи внутрішніх справ (Національної поліції) за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради; органи державного нагляду у сфері пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті - в частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, пов'язаної з перевезенням пасажирів і вантажів; фінансові органи в тому й числі працівники ДФС.

Отже, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП України, доведена належним чином дослідженими судом доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи та не надав їм об'єктивної оцінки, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Стягнення на правопорушника накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст.164 КУпАП, апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності постанови судді у вказаній частині.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування чи зміни немає, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року, відносно ОСОБА_3, яку визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.А.Приходько