Справа № 201/4066/19
Провадження № 3/201/1874/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з 5 управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого помічником начальника управління з фінансово-економічної роботи начальником служби військової частини НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Уповноваженою посадовою особою 5 управління ГУ ВКР ДКР СБ України складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній, будучи помічником начальника управління з фінансово-економічної роботи начальником служби військової частини НОМЕР_1 , у період часу з 26 серпня 2016 року по 13 березня 2019 року, знаходячись за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_2 , будівля АДРЕСА_2 , допустив порушення законодавства про державну таємницю, а саме під час впровадження службової діяльності безпідставно надав гриф секретності «Таємно» документу інв. № М117т/бр від 26 серпня 2016 року, чим порушив вимоги ст.ст. 15, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 116, 155 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою КМУ № 939 від 18 грудня 2013 року.

ОСОБА_1 з`явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та надав письмові пояснення, згідно яких, при виконанні своїх службових обов`язків ним було присвоєно гриф «Таємно» документу інв. № М117т/бр від 26 серпня 2016 року, при цьому він діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог п. 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою КМУ № 939 від 18 грудня 2013 року, а тому впевнений, що правильно присвоїв гриф секретності «Таємно», оскільки засекречування відповідного документу було здійснено на підставі ст. 1.1.5 ЗВДТ.

Допитаний зі сторони захисту свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він працює на посаді начальника служби охорони державної таємниці помічником начальника Східного територіального управління військової служби правопорядку та повністю згоден з позицію свого підлеглого ОСОБА_1 , який діяв відповідно до вимог законодавства України у сфері охорони державної таємниці.

Ознайомившись з матеріалами справ, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати такі обставини, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до положень статті 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, при цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протоколом про адміністративне правопорушення № 17/5-19п від 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП. Відповідно до описаних обставин у вказаному протоколі ОСОБА_1 , будучи помічником начальника управління з фінансово-економічної роботи начальником служби військової частини НОМЕР_1 , безпідставно надав гриф секретності «Таємно» документу інв. № М117т/бр від 26 серпня 2016 року.

Однак, зазначені фактичні обставини не знайшли свого підтвердження, оскільки до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення не було долучено доказів, необхідних для всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи, зокрема в матеріалах справи відсутній документ інв. № М117т/бр від 26 серпня 2016 року, який є матеріальним носієм засекречуваної інформації, у зв`язку з чим неможливо безпосередньо перевірити на відповідність вимогам законодавства про державну таємницю доводи щодо безпідставного віднесення зазначеної у ньому інформації до державної таємниці. При цьому, протокол засідання експертної комісії з питань таємниць, відповідно до якого вказаний документ інв. № М117т/бр від 26 серпня 2016 року не містить жодних відомостей секретного характеру та не відноситься до інформації з обмеженим доступом, у зв`язку з чим не підпадає під дію статей зводу відомостей, що становлять державну таємницю, є лише похідним доказом, який прямо не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у цій справі та лише у сукупності та взаємозв`язку з вказаним документом інв. № М117т/бр від 26 серпня 2016 року міг би оцінюватись з точки зору достатності для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП. Таким чином, обставини, що підлягають доказуванню не були обґрунтовані належними та допустимими доказами, які б у своєму взаємозв`язку підтверджували безпідставність засекречування ОСОБА_1 інформації.

Разом з тим, слід звернути увагу, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, а тому суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з суперечливістю самого протоколу та відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівноправності сторін.

Крім того необхідно зазначити, що, згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, повинен бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення № 17/5-19п від 01 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 за п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП стало порушення останнім вимог ст.ст. 15, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 116, 155 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою КМУ № 939 від 18 грудня 2013 року, які були виявлені 13 березня 2019 року в ході проведення контррозвідувальних заходів з дотримання законодавства України у сфері охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 .

Отже, цей протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його було складено уповноваженою посадовою особою пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення. Зокрема, як було зазначено вище, інкриміноване за п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП ОСОБА_1 діяння було виявлено 13 березня 2019 року, після чого протоколом засідання експертної комісії з питань таємниць № 61 від 19 березня 2019 року було вирішено скасувати гриф секретності «Таємно» з документу інв. № М117т/бр від 26 серпня 2016 року, що був присвоєний ОСОБА_1 , при цьому протокол про адміністративне правопорушення стосовно останнього складено значено пізніше 01 квітня 2019 року, що в свою чергу тягне за собою його недопустимість, оскільки він був оформлений з порушення порядку, встановленого цим Кодексом.

Таким чином, складання даного протоколу про адміністративне правопорушення відбулось через значний проміжок з моменту виявлення особи, яка його вчинила, а тому слід вважати дії уповноваженої посадової особи непослідовними, оскільки належним було б складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше двадцяти чотирьох годин після його виявлення та закріплення відповідних доказів про його вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, зазначені дії посадової особи уповноваженої на складання протоколу не відповідають такій складовій принципу правової визначеності як передбачуваність застосування правових норм. Дотримання даного принципу є необхідним для того, щоб виключити будь-які ризики свавілля, наприклад, як в даному випадку, інспектором праці безпідставно не було складено протокол відразу після виявлення адміністративного правопорушення. Чинним законодавством не передбачено будь-яких випадків зволікання у часі оформлення протоколів у побідних справах, у зв`язку із чим складання протоколу через значний проміжок часу від дати виявлення правопорушення є недопустимим та не відповідає принципу законності.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за п. 3 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко