КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1931/2019 Суддя у І-й інст.: Ковбель М.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_2, матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ., за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 14.12.2018 о 23 год. 12 хв. в с. Усівка Згурівського р-ну Київської області, по вул. Металургів, 72 керував автомобілем «DAEWOO» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, упередженою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «DAEWOO», а за його кермом знаходилася інша особа.

Вказує, що на ґрунті неправомірних дій працівників поліції між останніми та ОСОБА_1 виникла сварка, в результаті якої поліцейські силою, із застосуванням фізичного впливу, витягли його за межі приватного домоволодіння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, оскільки не був за кермом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 354653 від 15.12.2018, даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння, а також відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення та надати пояснення (а.с. 4-5).

З урахуванням того, що особи свідків, вказані в протоколі, є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , адміністративній відповідальності підлягає особа, яка керує транспортним засобом, зокрема і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 т. 130 КУпАП.

Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «DAEWOO», а за кермом перебувала інша особа, апеляційний суд вважає голослівним, оскільки з відеозапису з місця події вбачається, що під час пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, жодних сторонніх осіб, окрім свідків та самого ОСОБА_1 не було і останній жодним чином не заперечував своє керування транспортним засобом і не повідомляв про те, що його автомобілем керувала інша особа.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко