Справа № 544/398/19
Пров. №3/544/159/2019
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2019 року м. Пирятин

Суддя Пирятинського районного суду Полтавської області Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Пирятинського відділення поліції Гребінківського ВП ГУНП у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальностіТаюнди ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 . Леніно Маловисківського АДРЕСА_2 Кіровоградської області, проживає в АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2, 185 КУпАП

у с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 501977 від 20.03.2019 року ОСОБА_1 17 березня 2019 близько 03 год. вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 в присутності малолітньої дитини по АДРЕСА_4 .

Крім того відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 501978 від 20.03.2019 року ОСОБА_1 близько 03 год. 30 хв. вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівника поліції по АДРЕСА_4 . В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть адміністративного правопорушення, не вказано, якому саме законному розпорядженню здійснено непокору, в чому виразилася ця непокора.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адмінправопорушень, передбачених ст. 173-2 та 185 КУпАП не визнав, пояснив, що він та його співмешканка ОСОБА_3 посварилися і остання переїхала жити до квартири своїх батьків по АДРЕСА_4 . 16.03.2019 ввечері він прийшов до неї, щоб побачити їх спільну дитину, але потерпіла його в квартиру не впустила, сказала, щоб він йшов додому та приходив наступного дня. Він вийшов на вулицю та сидів на лавці біля під`їзду будинку. Мати потерпілої викликала поліцію. Працівники поліції приїхали і почали вимагати їхати з ними, одягли кайданки і відвезли до відділення поліції, де він провів цілу ніч.

Свідки події у протоколах не вказані.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила суду, що її співмешканець пізно вночі 16.03.2019 прийшов до квартири її батьків, де вона в той час проживала разом із своєю малолітньою дитиною. Щоб не провокувати сварки співмешканця та свого батька, вона його в квартиру не впустила і попросила вийти. Він кричав та стукав у двері, а потім вийшов на вулицю. Коли приїхали за викликом працівники поліції, вона попросила, щоб його забрали у відділення. ОСОБА_1 не хотів їхати у відділення поліції, тому йому одягли кайданки і відвезли примусово.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що конфлікти у вказаній сім`ї 16.03.2019 відбувалися протягом усього дня. Вдень працівники поліції вже приїжджали за викликом до цієї сім`ї. Він та його напарник ОСОБА_5 працювали у нічну зміну і приїхали на виклик близько 23 год. 16.03.2019. ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, його співмешканка пояснила, що він погрожує, стукає в двері, вимагає, щоб його впустили в квартиру. Сам правопорушник в цей час стояв біля під`їзду, вів себе агресивно, хватав інспектора поліції за одяг та зброю, тому він був вимушений застосувати спецзасоби (кайданки) і доставив правопорушника у відділення поліції.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він працює дільничним інспектором відділення поліції і він складав протоколи відносно ОСОБА_1 про порушення ним вимог КУпАП. З пояснень працівників поліції, які виїжджали на місце події ним було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив сімейне насильство, агресивно себе поводив, хапав поліцейського за одяг, відмовився присісти в автомобіль поліції, щоб проїхати у відділення для складання протоколу, агресивно себе поводив та відносно нього були застосовані спецзасоби кайданки. При складанні відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення від підпису та надання пояснень відмовився.

Свідок ОСОБА_5 дав пояснення суду, про те, що 16.03.2019-17.03.2019 до поліції надходило 3 виклики з приводу сімейної сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Коли поліція приїхала за викликом втретє, ОСОБА_1 сидів на лавці під під`їздом. З вікна будинку виглянула потерпіла ОСОБА_3 і попросила, щоб ОСОБА_1 відвезли до поліції, бо він заважає відпочивати його сім`ї, погрожує їй. З ним проводили бесіду, але він себе вів агресивно, сперечався, хапав поліцейського за руки та одяг, за зброю. До нього були застосовані спецзасоби (кайданки) і правопорушника доставлено у відділення поліції для написання пояснень.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 185 КУпАП відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі.

У диспозиції ст.185 КупАП, передбачено, що вимоги поліцейського повинні бути пред`явлені під час охорони ним громадського порядку.

Згідно з положеннями ст.185 КУпАП і роз`ясненнями, даними пунктах 7,17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 червня 1992 року №8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. №12) «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», передбачений зазначеною статтею склад правопорушення наявний, якщо не виконуються законні розпорядження або вимога працівників міліції чи іншої названої в цій статті особи, що бере участь в охороні громадського порядку, тобто такі, що ґрунтуються на законі і пред`явлені при виконанні зазначеними особами обов`язків по охороні громадського порядку.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпП, але громадський порядок не порушував, а відмова прослідувати у райвідділ поліції для написання пояснень не може трактуватись, як злісна непокора поліцейському і є правом особи.

Крім цього, показання про те, що ОСОБА_1 чинив злісну непокору працівникам поліції, хапав їх за формений одяг, зброю, підтвердили лише ці працівники, допитані в судовому засіданні як свідки, до показань яких суд ставиться критично з огляду на їх заінтересованість у результаті справи. Сам ОСОБА_1 указаних обставин не визнав, незаінтересованих в розгляді справи свідків, які б змогли підтвердити ці обставини, не встановлено.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, оскільки відмова проїхати в службове приміщення для надання пояснень та складання протоколу не може бути розцінена судом як злісна непокора законної вимоги поліцейського, а тому вважаю, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, у даному випадку не встановлена обов`язкова ознака об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, вчинення ОСОБА_1 саме злісної непокори законній вимозі поліцейського.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП особа несе відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України«Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 17.03.2019 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_3 психологічне насильство, що виражалося у словесних погрозах та образах, залякуванні, маніпулюванні спільною дитиною, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

Указані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 20.03.2019, поясненнями потерпілої ОСОБА_3

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 173-2 КУпАП.

При цьому його доводи про те, що він не чинив психологічного насильства відносно дружини, суд вважає способом обраного ним захисту.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суд вважає можливим призначити правопорушнику стягнення у вигляді штрафу, що відповідає ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 173-2,185, п.1. ч.1 ст. 247 КУпАП ,

п о с т а н о в и л а:

Справу в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у сумі 170 (сто сімдесят) грн. на рахунок 6379, отримувач Пирятинське УК/Пирятин.р-н/ 21081100, код отримувача 37958534, МФО банку 899998, банк Казначейство України (ЕАП).

Стягти із ОСОБА_1 судовий збір 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на рахунок отримувача ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови через Пирятинський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя О.О.Сайко