Номер провадження: 33/813/372/19
Номер справи місцевого суду: 521/7917/18
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

секретаря - Маслова Р.Ю.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 грн. на користь держави.

Відповідно до постанови 04 травня 2018 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan, д/з НОМЕР_1 , по вул. Леха Качинського, 10 у м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих. За даним фактом співробітниками управління патрульної поліції у м. Одеса відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії БД №091195 від 04 травня 2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.13).

ОСОБА_1 на вказану постанову подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та визнати, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме:

- копію протоколу він не отримував;

- в ніч з 03 травня на 04 травня 2018 року він був абсолютно тверезим, транспортним засобом не керував, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся;

- ним був викликаний іншій екіпаж поліції для перевірки законності дій попереднього екіпажу, який склав протокол;

- постанова суду не відповідає ст.ст.283, 284 КУпАП;

- від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений не був, автомобіль на штрафний майданчик також не був відігнаний;

- не існує реальних доказів наявності в діях ОСОБА_1 правопорушення (а.с.112-118).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків - інспекторів поліції ОСОБА_8, ОСОБА_5 ., перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що 04 травня 2018 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan, д/з НОМЕР_1 , по вул. Леха Качинського, 10 у м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі Драгер та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №091195 від 04 травня 2018 року (а.с.3);

-поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.4);

-рапортом інспектора 3-ї роти 3-го батальйону УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 (а.с.5);

-відеозаписами з CD-диску (а.с. 6).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Доводи апеляційної скарги про те, що копію протоколу він не отримував, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 сам не захотів його отримати, хоча працівники поліції неодноразово йому пропонували. Ці обставини підтверджені відеозаписами на CD-диску, наявному в матеріалах справи, та поясненнями інспекторів поліції, наданих в суді апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про те, що його автомобіль стояв, та поліцейські під`їхали до нього безпідставно, спростовується наступним.

Так, допитані в судовому засіданні інспектори поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_5 підтвердили, що вони під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 , оскільки останній здійснив поворот з вул.Грецькій направо на забороняючий знак.

Також шляхом детального перегляду відеозапису з регістратора автомобіля патрульної поліції, а саме на 00:21:21 секунді, видно, що автомобіль, який здійснив поворот з вул.Грецькій направо, та автомобіль, який припаркувався з правового боку на парковці по вул.Леха Качинського, є одним і тим же автомобілем, що був під керуванням ОСОБА_1

Натомість, з боку ОСОБА_1 не надано жодного доказу, який би спростовував вказані вище обставини. Хоча його автомобіль був також оснащений відеорегістратором, який за його словами не працював.

Посилання апелянта на те, що в ніч з 03 травня на 04 травня 2018 року він був абсолютно тверезим, не беруться до уваги, оскільки його визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Крім того, з проглянутих відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе достатньо агресивно, весь час сперечався з інспекторами поліції, взагалі стверджував, що вони не є поліцейськими, не хотів їх слухати, відбігав від них, коли останні зачитувати йому протокол.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся, а, навпаки, сам наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», але лише після того, як він переконається в його справності шляхом перевірки приладу на присутніх поліцейських, є безпідставні, оскільки такі його вимоги взагалі нічим не передбачені.

Вказані обставини апеляційним судом розцінюються як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і шляхом направлення його до медичного закладу, оскільки на численні пропозиції поліцейських пройти такий огляд в установленому законом порядку, ОСОБА_1 не погодився.

Твердження про те, що поняті є два невідомих громадянина Молдови, не приймаються до уваги з огляду на таке.

Відповідно до р.2 п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Тому, з урахуванням викладеного, працівники поліції на законних підставах залучили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в якості свідків.

Посилання апелянта на незаконність дій з боку інспектора поліції та порушення закону при складанні ним протоколу, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій.

Суд вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, інспектором поліції не було допущено таких порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Посилання на те, що матеріали справи не містять доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції до уваги не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду /підпис/ Г.Я.Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я.Колесніков