Провадження № 33/824/1111/2019 Суддя-доповідач - ПолосенкоВ.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ПолосенкоВ.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 30 січня 2019 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 16.12.2018 року о 06 годині 50 хвилин керував автомобілем марки «Шевролет», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 по вул. Драйзера у м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та без повного з'ясування фактичних обставин справи. Вказує, що поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було порушено порядок огляду на стан сп'яніння. Також апелянт зазначає, що на протязі двох годин після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення він самостійно проїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння. За результатами якого йому було видано акт та висновок, які зазначають, що ознак сп'яніння у нього не виявлено. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому просить провадження у справі закрити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_3 16.12.2018 року о 06 годині 50 хвилин керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 166536від 16 грудня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щодогр.ОСОБА_3, який відмовився від проходження огляду на стан сп'янінняза допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров'я, відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції складено протокол про адміністратине правопорушення щодо гр. ОСОБА_3 за порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння в установленому законом порядку.

Факт відмови відмови від проходження вказаного огляду підтверджується поясненнями ОСОБА_3, який під час розгляду справи судом першої інстанції, пояснив, що відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння в закладі охорони здоров'я, оскільки боявся їхати разом з поліцейськими.

Таким чином, посилання апелянта на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на виявлення стану сп'яніння в закладі охорони здоров'я є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3, наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30 січня 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко