ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/3316/19

Провадження №: 3/755/1743/19

"26" квітня 2019 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, встановив :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 15.02.2019 о 03:39 год. керуючи транспортним засобом ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_1 , по мосту Північному в м. Києві, при перестроюванні не подав сигнал світловими покажчиками повороту, й при перестроюванні не надав перевагу ТЗ, які рухалися в по путньому напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроюватися, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 9.2б), 10.3 ПДР.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності пояснив, що складений протокол вважає таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 указаного Кодексу, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, у зв"язку з чим вина його ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі ст. 247 того ж Кодексу.

Так, у цій ситуації він під час руху, дотримувався ПДР, враховуючи інтенсивність руху, стан проїзної частини та обстановку, що склалася на дорозі, по всяк час переконуючись, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.

З безпосереднім дотриманням вимог п.п. 9.2б), 10.3 вказаних Правил, а тому дана пригода між ними сталася через не дотримання цих же Правил, але водієм ТЗ«SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , який у тій ситуації під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не витримав безпечного інтервалу та дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто його, й ТЗ «SCANIA R420 SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР.

На підтвердження своєї позиції надав фотознімки з місця пригоди.

Суд, заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

З п. 1.9 ПДР України слідує, що дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктами 9.2б), 10.3 ПДР регламентовано відповідно, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: … б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом; у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАПвисновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не є дійсною, у розрізі такого.

Наявна у провадженні схема ДТП сама по собі указує на те, що сталася пригода за участю ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_1 , ТЗ «SCANIA R420 SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 .

Також з неї та усіх матеріалів у своїй сукупності убачається, що ДТП сталося у наслідок того, що ОСОБА_2 15.02.2019 о 03:39 год. керуючи транспортним засобом «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , по мосту Північному в м. Києві, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не витримав безпечного інтервалу та дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_1 , й ТЗ «SCANIA R420 SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР.

Однак, з указаної схеми, яка складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, не убачаться у діях ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_1 , порушення вимог п.п. 9.2б), 10.3 ПДР.

Це власне і простежується та й кореспондується з даними фотознімків наданих у суді особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Є дійсними ці є обставини і розрізі пояснень ОСОБА_2 від 15.02.2019, у яких той указує, в цій ситуації, їхав по лівій смузі, брав на обгін Шкоду та Фуру та пояснень водія ТЗ «SCANIA R420 SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , - ОСОБА_4 від 15.02.2019, де він указує, що рухався по Північному мосту в крайній полосі, й у певний момент відчув удар з заді.

Не убачається язі схеми пригоди і необхідність учиняти особою, яка притягається до адміністративної відповідальності дій визначених п.п. 9.2б), 10.3 Правил, так як відповідно до даних цього доказу, та пояснень ОСОБА_1 він рухався прямо в своїй смузі.

Разом з тим, об`єктивна сторона складу порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, включає три обов`язкові ознаки: суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки (спричинення ушкоджень), причинний зв`язок між діянням і наслідками. За практикою Верховного Суду (справа № 175/358/16-к, провадження №51-1819км18), зважаючи на орієнтири, викладені у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у постанові цього Суду від 20 листопада 2014 року (справа № 5-18кс14), у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку. Для правильного застосування норми закону про у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. За певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

В цій справі суддя ураховуючи те, що виникнення ДТП має місце за участю декількох водіїв (трьох ТЗ), ураховує те, що наявність чи відсутність у їх діях складу порушення ПДР, потребує встановлення причинного зв`язку між діяннями (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку, а тому суд для правильного застосування норми закону дослідивши характер та черговість дій, які вчинив кожен із водіїв, уважає що першочерговим було те, що водій ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не ураховував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати

ним, не витримав безпечного інтервалу та дистанції, та саме внаслідок цього сталося зіткнення з ТЗ «SKODA», д.н.з. НОМЕР_1 , й ТЗ «SCANIA R420 SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР.

Говорити про наявність у дія ОСОБА_1 порушення вимог Правил підстав не має у світлі того, що суд не установив доречність (необхідність) учиняти йому дії регламентовані п.п. 9.2б), 10.3 Правил.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою ПДР здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду полоежння закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не убачає з огляду на норми ст. 284 КупАП.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так як його вину УПП не доведено належним чином, а не обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнароджного.

Згідно п. 1) ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я : О.В. Бірса