Справа № 346/98/19
Провадження № 3/346/568/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : судді П"ятковського В.І.,

з участю: секретаря Іванишин Х.І.,

прокурора Тарасенко В.М.,

порушника ОСОБА_1

захисника Атаманюка В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , уродженця м. Луганськ, Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, українця, громадянина України, працюючого на посаді секретаря Коломийської міської ради, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Із протоколу про адміністративне правопорушення, пов"язаного з корупцією від 22 лютого 2019 року, складеного оперуповноваженим сектору протидії корупції управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України лейтенантом поліції Дяченко І.С. вбачається, що ОСОБА_2 , будучи секретарем (депутатом) Коломийської міської ради Івано-Франківської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 вищевказаного Закону, у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, несвоєчасно, з недотриманням терміну 28 березня 2018 року повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме про придбання ним 27 грудня 2017 року автомобіля марки FIAT, моделі DOBLO, 2012 року випуску, вартістю 114 487 грн. 27 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності пояснила наступне. Дійсно, 27 грудня 2017 року придбав за зареєстрував за собою автомобіль марки FIAT, моделі DOBLO, 2012 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 114 487грн.27 коп. Стверджує, що знав про необхідність внесення відомостей про придбаний автомобіль в електронну декларацію, а тому, при поданні декларації про доходи в 2018 році за звітний 2017 рік вніс відповідні відомості про придбаний ним автомобіль і таким чином вважав, що виконав всі вимоги антикорупційного законодавства.

Також ОСОБА_1 пояснив, що про необхідність подання окремої заяви про суттєві зміни в майновому стані він не знав, оскільки відповідне законодавство є досить складним, а він не має юридичної освіти; ніяких навчань з приводу особливостей антикорупційного законодавства в цій частині із працівниками Коломийської міської ради проведено не було. Пояснює, що наміру приховати свої доходи він не мав, про що свідчить сам факт зазначення інформації про придбаний автомобіль в декларації за звітний 2017 рік, а також те, що вартість цього автомобіля відповідає отриманим ним доходам.

Представник ОСОБА_1 адвокат Атаманюк В.М. в судовому засіданні пояснив, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП може бути лише у формі прямого умислу, про що є відповідні роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Пояснює, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності в діяннях ОСОБА_1 прямого умислу на порушення вимог фінансового контролю та відомості про наявність в його діях корупційного інтересу щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції статті 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності

Просить суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу адміністративного правопорушення, а саме суб`єктивної сторони.

Прокурор підтримала позицію оперуповноваженого сектору протидії корупції управління захисту економіки в Івано-Франківській області Дяченко, викладену ним в протоколі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 , будучи суб"єктом декларування та придбавши майно на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", у десятиденний строк з моменту придбання такого майна не повідомив про суттєві зміни в майновому стані.

Зазначила, що у справах даної категорії законодавець не передбачив вичерпного переліку поважних причин, а тому в практичній діяльності слід брати до уваги те, що поважною причиною не слід вважати вчинення такого правопорушення через несумлінне ставлення до вимог антикорупційного законодавства, що в свою чергу також не повинно кваліфікуватися як необережність.

Заслухавши пояснення прокурора, особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлений для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

У разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають, зокрема, і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані насатає відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Слід зазначити, що правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, обов"язковим елементом якого є умисна дія- умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративе правопорушення та прокурор, який приймає участь у розгляді справи, зобов"язані довести суду наявність у діях особи умислу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, Романюк 27 грудня 2017 року придбав та зареєстрував за собою автомобіль марки FIAT, моделі DOBLO, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 114 487 грн. 27 коп.

Відповідно до повідомлення регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області № 31/9/4982 від 15 листопада 2018 року Романюк 27 грудня 2017 року придбав зазначений вище автомобіль та згідно облікової картки № НОМЕР_3 цього ж дня зареєстрував транспортний засіб за собою. Наведені обставини підтверджуються посвідченням Державної митної служби серії ІF № 2006002 про ввезення на територію України вказаного транспортного засобу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був обраний депутатом Коломийської міської ради на сесії сьомого демократичного скликання 10 листопада 2015 року.

Рішенням Коломийської міської ради № 2671-33/20018 від 29 травня 2018 року Романюка обрано секретарем міської ради і відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення

Після придбання транспортного засобу у Романюка виник обов"язок повідомити НАЗК упродовж періоду з 00:00 год. 28 грудня 2017 року по 23:59 год. 06 січня 2018 року про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з відомостями, отриманими з офіційно веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції, Романюк після придбання та офіційної реєстрації за собою вказаного автомобіля 27 грудня 2017 року, не повідомив у десятиденний термін, шляхом заповнення відповідної Е-декларації на сайті агенства, про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Зазначений транспортний засіб вказаний Романюком у електронній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

В судовому засіданні встановлено, що при купівлі автомобіля Романюк витратив кошти, задекларовані ним за попередній період, які за своїм розміром є достатніми для здійснення покупки автомобіля на зазначену суму. Крім того, автомобіль зареєстрований за ним, що виключає можливість приховування його покупки.

Отже обставини, за яких особа не повідомила про зміну у майновому стані в десятиденний строк з дня покупки, характер майна, облік якого ведеться офіційно, реєстрація такого майна за собою, достатній рівень задекларованих грошових коштів для здійснення покупки на зазначену суму та не поінформованість особи про зміни в законодавстві, виключають його вину у вчиненні правопорушення.

Посилання прокурора на те, що вина за ч. 2 ст. 176-2 КУпАП може проявлятись у формі необережності, суд до уваги не бере, так як такі суперечать змісту Закону України "Про запобігання корупції", за яким корупція характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу чи інтересу третіх осіб.

Крім того, згідно пункту 2 роз"яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов"язані з корупцією", від 22 травня 2017 року, суб"єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необрежність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як пояснив ОСОБА_3 , він знав про необхідність повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, проте у зв`язку з певною необізнаністю не подав декларацію у встановлений Законом строк. Наміру приховати інформацію щодо суттєвих змін свого майнового стану він не мав, про що свідчить подана ним в подальшому відповідна декларація.

Таке ставлення особи до діяння свідчить лише про необережну форму вини.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2019 року дії Романюка, які визначають суб"єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17206 КУпАП в ньому не відображені.

Також в матеріалах справи відсутні докази, що спростовують твердження ОСОБА_4 .

Будь-яких доказів наявності в діях Романюка умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суду не представлено та в судовому засіданні не здобуто.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , хоча і з порушенням строку, визначеного ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", проте до початку здійснення щодо нього перевірки, самостійно подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані, що на думку суду додатково свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого чи непрямвого умислу.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на припущенням. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто на Романюка, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином беручи до уваги вищевказане суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч. 2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю згідно вимог ст. 247 КупАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247 ч. 1283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП,.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя П`ятковський В. І.