Номер провадження: 33/813/631/19
Номер справи місцевого суду: 520/2370/19
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Голосова Ю.В.,

потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 гривень 20 копійок в дохід держави.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 09квітня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі, апелянт зазначив, що судом порушені права та інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому він зазначив, що дрібного хуліганства відносно ОСОБА_2 , або іншого не визначеного кола осіб він не вчиняв, а тому не повинен нести адміністративної відповідальності по ст.. 173 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він та його сім`я 06.01.2019 року зібралися в нього вдома відсвяткувати святий вечір, та до нього прийшли ОСОБА_2 з своєю сім`єю, ОСОБА_3 , під час святкування вживали алкогольні напої, розмовляли.

Приблизно о 00:00 годин між ним і ОСОБА_2 виник конфлікт на підґрунті «Томосу», після чого ОСОБА_2 почав сваритися зі своєю дружиною та застосовувати до неї силу, також він штовхнув його дружину ОСОБА_4 Після цього ОСОБА_2 зі своєю дружиною пішли додому.

В свою чергу, дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до нього з проханням, щоб він пішов до будинку ОСОБА_2 та пересвідчився, що останній не б`є свою дружину. Після цього він один поїхав на АДРЕСА_2 , та почав стукати у ворота будинку ОСОБА_2 , на шум вийшов ОСОБА_7 , а через невеликий проміжок часу з`явився ОСОБА_2 зі своєю дружиною і вдарив його у живіт, після чого він викликав поліцію. Нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 не виражався, вікон в будинку не бив.

Однак, ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції пояснив, що 06.01.2019 року у вечірній час він разом зі своєю сім`єю перебував в гостях у ОСОБА_1 , де відбувалось святкування святого вечора. Після конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зі своєю сім`єю пішли додому.

На підході до свого будинку АДРЕСА_2 , вони побачили ОСОБА_1 , який був біля їх будинку, та скандалив, розбивав вікна в їх будинку, кидав у вікна санки та лопати.

Зазначені обставини фактично пояснили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4

При цьому, свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що її чоловік викликав поліцію, однак до тих пір, поки поліція їхала, протягом 15 хвилин ОСОБА_1 намагався пошкодити огорожу та потрапити на територію їх будинку.

В свою чергу свідок ОСОБА_9 , який є сином потерпілого ОСОБА_9 , в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 06.01.2019 року приблизно о 00:00 годині він почув шум на вулиці, хтось кричав, висловлювався нецензурною лексикою та кидав невідомі предмети у вікна, через деякий час почув звук розбитого скла, він допомагав своїй сестрі та брату перейти в іншу кімнату. Він виглянув у вікно та зрозумів, що це був ОСОБА_1 , після чого він зателефонував батькові, щоб розповісти про те що відбувається. Через деякий час прийшли батьки і батько почав заспокоювати правопорушника ОСОБА_1 , проте той не реагував, тоді він викликав поліцію. Батько та ОСОБА_1 висловлювались нецензурною лайкою.

Так, свідок ОСОБА_10 пояснив, що правопорушника бачить вдруге, а потерпілий - його сусід, будинок його знаходиться через дорогу від будинку потерпілого на відстані приблизно 10 метрів та добре висвітлюється вулиця. Приблизно о 00:00 годині 06.01.2019 року він гуляв з собакою та почув шум біля будинку Долгополова В.Г. Будучи на балконі він чув як ОСОБА_1 кричав «Вова виходь» та кидав каструлю або відро в сторону будинку ОСОБА_2 Через деякий час до будинку підійшли ОСОБА_2 , його дружина та двоє дітей, однак ОСОБА_1 продовжував стукати по огорожі та здається був в стані алкогольного сп`яніння. Потерпілий та правопорушник кричали та висловлювались нецензурною лайкою, через деякий час приїхали поліцейські.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому, такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

У зв`язку з цим, та враховуючи, що ОСОБА_1 ніхто не запрошував до будинку ОСОБА_2 та вчиняти там сварку у присутності багатьох людей в нічний час, у тому числі із застосуванням нецензурної лексики, то зазначені обставини свідчать саме про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Всі вищевикладені обставини були підтверджені в суді апеляційної інстанції потерпілим ОСОБА_2

В свою чергу, в суді апеляційної інстанції адвокат Голосов Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , як і в суді першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 вини не визнає, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП, яке йому інкримінують працівники поліції, не вчиняв, крім того просив не брати до уваги протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому маються дописи та виправлення, які відсутні в копії протоколу, яка була вручена ОСОБА_1

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження в матеріалах плах справи.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, в якому на думку адвоката Голосова Ю.В., є дописи та виправлення, з посиланням на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено суми завданого збитку, то суд приходить до висновку про те, що вказані доводи є необґрунтованими. Так, оглянувши та перевіривши копію протоколу про адміністративне правопорушення в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, копія якого також мається на а.с.73, судом встановлено, що копія наданого протоколу не розбірлива. Крім того в матеріалах адміністративної справи відсутні вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування будь-якої завданої шкоди, про що також зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній постанові суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, який вказав про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства та застосував до нього адміністративне стягнення у межах санкції статті 173 КУпАП.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, також не здобуто таких доказів в ході судового засідання суду апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Керуючись ст. ст. 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда