Справа № 742/753/19 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/4823/148/19
Категорія - ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, з участю прокурора Карася В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2019 року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та проживаючу по 3 пров. Удайський, буд. 12 «Б», кв. 2, у м. Прилуки, визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і провадження у справі закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановив доведеним місцевий суд, ОСОБА_2, будучи завідувачем Прилуцької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VІІ від 14 жовтня 2014 року, є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, і вчинила адміністративне правопорушення.

Так, ОСОБА_2 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік лише 05 квітня 2018 року при граничному терміні її подачі 01 квітня поточного року, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову місцевого суду скасувати та ухвалити нову, визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Вважає, що місцевим судом не вірно застосовано положення ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, на думку місцевого суду, датою виявлення правопорушення є дата подання ОСОБА_2 щорічної декларації за 2017 рік, тобто 05 квітня 2018 року. Спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції володіли достатньою інформацією про вищевказане правопорушення і обєктивно мали можливість його виявити. Таке твердження суду вважає помилковим, бо оприлюднення щорічної декларації являється інформаційним повідомленням про наявність у тої чи іншої особи майна, доходів, витрат, тощо. Факт не своєчасного подання щорічної декларації не свідчить про обізнаність спеціально уповноваженого органу про правопорушення в момент подачі декларації. Спеціально уповноважений орган проводить перевірку збирає докази не з моменту подачі щорічної декларації, а у продовж періоду визначеного ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Порядок перевірки та виявлення адміністративних правопорушень спеціально уповноваженими субєктами (співробітниками поліції) на законодавчому рівні не регламентований. Таким чином суд прийняв рішення на основі припущення і субєктивної думки, що спеціально уповноважений орган з 05 квітня 2018 року вже мав можливість виявити правопорушення. Відповідно до загальних принципів права, рішення суду (постанова) не може ґрунтуватися на припущеннях і, у відповідності до ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні, правопорушення, постанова повинна містити опис обставин, встановлених під час розгляду справи. У судовому засіданні прокурором зазначалося, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу про його вчинення, тобто 25 лютого 2019 року. Відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Норми законодавства не надають визначення, що є моментом виявлення правопорушення. Разом з тим, із аналізу норм діючого кодексу України про адміністративні правопорушення, можна дійти висновку, що таким моментом є час, коли органу уповноваженому на складання протоколу про адміністративне правопорушення стало відомо про факт його вчинення. Уповноваженою особою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією (оперуповноваженим МРВ № 2 (м. Ніжин) УЗЕ в Чернігівській області ДЗЕ НПУ) на підставі зібраних у ході перевірки доказів зроблено висновок про наявність адміністративного правопорушення. Вказаний факт зафіксовано у протоколі щодо ОСОБА_2. Таким чином, моментом виявлення правопорушення слід вважати саме час складання протоколу, тобто 25 лютого 2019 року, а тому на дату розгляду справи у суді (14 березня 2019 року) строки накладення адміністративного стягнення не сплинули.

Із матеріалів справи, пояснень прокурора та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона обґрунтована.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй.

ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Згідно ст. 129 ОСОБА_3 України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, по між іншим, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Стаття 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення зобовязує прокурора в обовязковому порядку приймати участь в провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724 1729 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у прокурора права на апеляційне оскарження даної категорії справ.

Посилання місцевого суду на володіння спеціально уповноваженими органами у сфері протидії корупції достатньою інформацією про вищевказане правопорушення і наявність обєктивної можливості його виявити раніше не ґрунтується на законі.

Законодавець у цьому плані регламентує лише строки притягнення до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень у залежності від їх характеру, часу скоєння та виявлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Оскаржувана постанова місцевого суду не містить передбачених Законом даних про обовязок спеціально уповноважених органів у сфері протидії корупції виявляти такі правопорушення у певний строк з моменту їх скоєння.

ОСОБА_2 не надано доказів поважності несвоєчасного подання щорічної декларації за 2017 рік, тому апеляційний суд вбачає в її діях склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи обставини справи, відсутність шкідливих наслідків від скоєного, особу ОСОБА_2, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, апеляційний суд знаходить можливим обмежитися мінімальним покаранням, передбаченим санкцією інкримінованої норми Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня 2019 року щодо ОСОБА_2.

Визнати ОСОБА_2 винуватою у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу «Судовий збір»)

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1