Справа № 344/5891/19
Провадження № 33/4808/213/19
Категорія ст.483 ч.1 МК України
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю захисника апелянта адвоката Малетина А.Я., представників Івано-Франківської митниці Тирського В.В. та Лаврія С.Д. розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року

в с т а н о в и в :

1.Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Указаною постановою суду ОСОБА_1 визнана винуватою за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України. Накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 132452 (сто тридцять дві тисячі чотириста п`ятдесят дві) гривні з конфіскацією автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE», 2011р.в., номер кузова НОМЕР_1 .

В разі неможливості конфіскації товару, відповідно до вимог ч. 2 ст. 541 Митного кодексу України ухвалено стягнути з ОСОБА_1 вартість товару в сумі 132452 (сто тридцять дві тисячі чотириста п`ятдесят дві) гривні.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, 31.03.2018 ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE», 2011р.в., номер кузова НОМЕР_1 , з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митним органам України, як підстави для переміщення документу фактуру б/н від 29.03.2018 року, в якій зазначено, що продавцем та відправником даного товару є компанія Automarkt (Beverwijk Holland), покупцем та отримувачем - ОСОБА_2 , а вартість товару складає 2300 Євро. Фактура б/н від 29.03.2018 року подавалась ОСОБА_1 під час митного оформлення даного товару в Івано-Франківській митниці ДФС по митній декларації № UA206060/2018/400927 від 05.04.2018 року.

19.04.2018 Івано-Франківською митницею ДФС було здійснено запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення вищевказаного автомобіля.

Відповідно до листа митних органів Королівства Нідерландів та завіреної копії фактури № 189872 від 29.03.2018 року продавцем та відправником даного товару є нідерландська компанія «Auto Smalling V.O.F.» (ZUTPHENSESTRAAT 111 7325 XE APELDOORN), покупцем та отримувачем - ОСОБА_3 , а вартість автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE», 2011р.в., номер кузова НОМЕР_1 , становить 4050 ЄВРО.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

2. Доводи апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд помилково застосував не той закон, який підлягав застосуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції застосував матеріальну норму права МК України з порушенням строку її дії в часі. Так, встановивши, що вчинене ОСОБА_1 31.03.2018 року правопорушення є одномоментне, а не триваюче, суд застосував норму ст. 467 МК України яка була в редакції Закону №2612-VIII від 08.11.2018 року, що набрав чинності 25.11.2018 року, та передбачає, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, а не з дня вчинення правопорушення (у відповідності до вимог ч. 2 ст. 467 МК України в редакції, що діяла на час вчинення адмінправопорушення ОСОБА_1 )

З цих підстав, постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 просила скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Сам факт переміщення в апеляційній скарзі не заперечується.

3. Факти справи у межах доводів апеляційної скарги та заперечень.

3.1. 31.03.2018 року ОСОБА_1 було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE», 2011р.в., номер кузова НОМЕР_1 . Підстава - документ фактура б/н від 29.03.2018 року; продавець та відправник - компанія Automarkt (Beverwijk Holland), покупець та отримувач - Коновалик Мирослав; вартість - 2300 Євро.

3.2. 19.04. 2018 року Івано-Франківською митницею було направлено запит щодо перевірки законності ввезення транспортних засобів.

3.3. 05.12.2018 року надійшла відповідь митного органу Королівства Нідерланди, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було подано недостовірні дані, а запит митного органу України було в Нідерланди направлено 17.08.2018 року.

3.4. Протокол про порушення митних правил складено 02.04.2019 року; оскаржувана постанова винесена 19.04.2019 року.

4. Позиції сторін.

4.1. В апеляційний суд ОСОБА_1 не прибула, клопотала про розгляд справи у її відсутності. Захисник адвокат Малетин А.Я. скаргу підтримав. Дане правопорушення не є триваючим, тому строк притягнення до відповідальності починає перебіг з дня його вчинення, а не виявлення. Строк притягнення до відповідальності минув, а тому провадження у справі належить закрити.

4.2. Представники митниці Тирський В ОСОБА_4 . та ОСОБА_5 Д. апеляцію заперечили, вказали, що суд застосував норму, яка діяла на час розгляду справи судом відповідно до приписів ч. 3 ст. 8 МК України. Окрім того, матеріальна норма не мінялась. Просили відхилити апеляційну скаргу.

5. Мотиви суду апеляційної інстанції.

5.1. За змістом ст. 58 Конституції України закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 4 ст. 2 КУпАП питання щодо відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Нормами ч. 1 ст. 8 КУпАП та ст. 3 МК України визначено, що у справах про порушення митних правил належить застосовувати закон, чинний на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Ці приписи не було виконані судом першої інстанції.

5.2. Суд першої інстанції виходив з того, що за ч. 1 ст. 467 МК України стягнення може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, а днем виявлення є 14.01.2019 року дата отримання Івано-Франківською митницею відповіді митних органів Королівства Нідерландів.

5.3. Це суперечить приписам, указаних у п. 4.1. цієї постанови норм.

По-перше. Правопорушення було вчинено 31.03.2018 року, а застосована судом норма уведена в дію 25.11.2018 року. Тобто, суд допустив зворотну дію закону в часі, що є неприпустимим відповідно до ст. 58 Конституції України.

По-друге. У нормі ст. 467 МК України, яка діяла на час вчинення правопорушення, настання відповідальності саме з часу виявлення, а не вчинення, пов`язано із триваючим характером правопорушення, тоді як учинене ОСОБА_1 діяння не є триваючим.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Обов`язок ОСОБА_1 було вичерпано тим, що вона відповідно до викладених вище положень, надала в розпорядження митного органу згідно з встановленим порядком необхідні документи. З цього часу і почав свій перебіг строк притягнення до відповідальності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке полягає в зазначені у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим.

Отже, суд помилково застосував закон, який не підлягав застосуванню.

По-третє. Апеляційний суд констатує, що митним органом вжито заходів для отримання інформації щодо переміщеного товару. Водночас, запит було направлено з України митному органу Королівства Нідерланди 17.08.2018 року; відповідь отримано 05.12.2018 року; Івано-Франківською митницею отримано 14.01.2019 року; протокол про порушення митних правил складено 02.04.2019 року, а постанову судом винесено 19.04.2019 року.

Водночас, така тривала процедура не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності поза межами указаного шестимісячного строку з дня вчинення правопорушення.

5.4. Доводи представників митниці про те, що суд застосував закон, який діяв під час розгляду справи в суді відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП у даному випадку не слід брати до уваги, оскільки, по-перше, таке трактування закону не відповідає принципу юридичної визначеності, а по-друге, суперечить конституційній забороні зворотної дії закону і погіршує становище ОСОБА_1

Окрім того, Європейський Суд наявність строку давності (а у даному випадку апеляційний суд вважає це схожими обставинами) тлумачить як передбачене законом право правопорушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за спливом визначеного строку після скоєння правопорушення. (див. п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Апеляційний суд вважає, що це тлумачення принципу юридичної визначності належить застосувати і до даної справи.

6 Рішення суду апеляційної інстанції.

6.1. Правопорушення було вчинено ОСОБА_1 до набрання чинності вказаних змін в ст.ст. 467, 522 МК України і такі зміни погіршують її правове становище, що є неприпустимим, оскільки згідно положень ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

6.2. Виходячи з того, що правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не є триваючим, а шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за правопорушення від дня його вчинення закінчився у вересні 2018 року, апеляційний суд приходить до висновку, що за результатами апеляційного перегляду ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності поза межами строків, встановлених ч.2 ст. 467 МК України у редакції, яка діяла на час вчинення правопорушення.

6.3. У зв`язку з викладеним оскаржувану постанову належить скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст.283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв