Справа № 467/743/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління державного агентства рибного господарства у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою : АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 26 червня 2019 року о 06 год. 00 хв. на Ташлицькому водосховищі в Арбузинському районі Миколаївської області, ОСОБА_1 здійснив вилов риби теляпії в кількості 25 особин, карася в кількості 12 особин, сазана в кількості 4 особини, сома в кількості 4 особин та судака в кількості 2 особин за допомогою промислового знаряддя лову двома сітками лісковими, закріпленими до надувного веслового човна, чим порушив вимоги п.3.15, «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року за № 19, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 85 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, викликався у нього тричі, судових повісток не отримував, однак, суд зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Та ураховує, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, яким йому було повідомлено про розгляд справи Арбузинським районним судом Миколаївської області.

Тому суд, дослідивши надані йому докази у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зробив такі висновки.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

А положення ст. 280 КУпАП зобов`язують орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про

адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тож, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП.

Зокрема, такий висновок суд зробив із даних, які містяться у :

-протоколі про адміністративне правопорушення № 013843/983 від 26 червня 2019 року, який містить відомості щодо часу, місця і способу вчинення адміністративного правопорушення, а так само і наслідків, що настали.

-опису оцінки знарядь лову, вилучених у тому числі й у ОСОБА_1 , як то, сітки ліскової в кількості дві штуки та човна надувного веслового чорного кольору;

-- опису об`єктів лову від 26 червня 2019 року, зокрема, щодо їх найменування та кількості

Усі ці докази, у їх сукупності, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі, як то, щодо часу, місця, способу вчинення адміністративного правопорушення, а також наслідків, що настали.

Отже, суд сприймає їх як належні, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає, у той час, як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності протилежного не доведено.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і містить її письмові пояснення щодо суті правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд, зокрема, виходив із такого.

Відповідно до пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року за № 19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння,

спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених судом фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.4 ст. 85 КУпАП, оскільки він грубо порушив правила рибальства, здійснивши вилов риби із застосуванням промислового знаряддя лову сітки ліскової.

За такого, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП за обставин, установлених судом, як то у порушенні п. 3.15 Правил.

Разом із тим, суд вважає за необхідне виключити із висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у порушенні вимог п.п. 4.14.1 та 4.11 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року за № 19.

Зокрема, через те, що порушення вимог, установлених вказаними нормами не утворює собою об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП.

Тож, при накладенні адміністративного стягнення на нього суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який не працює, а так само і ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

За такого суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.4 ст. 85 КУпАПу виді штрафу, у його мінімальному розмірі, яке буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При цьому, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації знаряддя вчинення правопорушення сітки та човна, позаяк, вона може бути застосована за умови доведення того факту, що ці знаряддя є приватною власністю порушника.

Однак, будь яких достовірних доказів цьому суду надано не було.

Втім суд вважає за необхідне конфіскувати добуті водні ресурси, вилучені у ОСОБА_1

Стосовно майнової шкоди, то су звертає увагу на таке.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, майнова шкода, що заподіяна ОСОБА_1 становить 4 573,00 грн., що відображено у розрахунку заподіяної шкоди рибним запасам, зробленому згідно Такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2001 року № 1209.

Між тим, ця сума не узгоджується з накладною № 492 від 26.06.2019 року, згідно якої передано найменування товару, як то, теляпії в кількості 25 шт., карася в кількості 12 шт., сазана в кількості 4 шт, сома в кількості 4 шт. та судака в кількості 2 шт., на суму 258, 60 грн.

Як наслідок, таке викликає обгрунтований сумнів у суду щодо розміру заподіяної майнової шкоди, і до того ж така суперечність у доказах узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване порушення було вчинене і водій є винним у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівав, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

І так, як обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, то, враховуючи положенн 62 Конституції України , усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, так, як вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях

З цих мотивів суд вважає сумнівним вказаний у протоколі розмір спричиненої ОСОБА_2 майнової шкоди і вважає його недоведеним «поза розумним сумнівом».

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день розгляду справи становить 384, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 251,252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. з конфіскацією незаконно здобутих водних ресурсів риби теляпія в кількості 25 (двадцять п`ять) особин, карась в кількості 12 (дванадцять) особин, сазан в кількості 4(чотири) особини, сом в кількості 4 ( чотири) особини та судак в кількості 2 ( дві) особини.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца