ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2930/19 Головуючий в 1 інст. Проценко А.М.
Провадження № 33/807/282/19 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ., справу за його апеляційною скаргою на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 02.03.2019 року о 11 годині 2 хвилин в м. Запоріжжі, по вулиці Незалежної України, біля будинку 74, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110247» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування, про повторність попереджений, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відсутні належні докази, що підтверджують його вину у скоєнні адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, не відповідає вимогам чинного законодавства та має суттєві порушення інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних законних підстав для зупинення автомобіля яким він керував, у поліцейських не було. Про відсутність підстав зупинки свідчить той факт, що будь-яких протоколів про порушення ним ПДР України або постанов про накладання адміністративного стягнення інспектором поліції не складалось.

В порушення норм чинного законодавства та не маючи на те жодних підстав, одразу після зупинки, інспектор поліції почав обшукувати автомобіль, проводити особистий догляд. Не знайшовши нічого підозрілого та забороненого, почав наполягати на проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Будь яких ознак алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, що зазначені у протоколі та у постанові суду, в його діях не вбачалось. Які підстави у інспектора поліції вважати, що він перебував у стані сп`яніння, йому не відомо. Крім того, працівником поліції взагалі не були повідомлені які саме ознаки у нього були виявлені.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 208263 від 02.03.2019 року (а.с. 1), відомостями про відмову водія від проходження огляду, викладеними у направленні водія на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5), відеозаписами правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 208263 від 2 березня 2019 року вбачається, що він складений у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, був підписаний ОСОБА_1 без зауважень, відомості, викладені у протоколі, під час розгляду справи в суді не спростовані, тому протокол про адміністративне правопорушення суд приймає до уваги як доказ.

Відповідно положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1454/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27958 (надалі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобі, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками, перелік яких наведено у п. 3 Загальних положень.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 Загальних положень Інструкції).

Також у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Так, відеозаписом зафіксовано як поліцейські зупинили автомобіль ЗАЗ 110247, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . За кермом перебував ОСОБА_1 , який не заперечував, що керував транспортним засобом.

Відеозаписом підтверджується те, що на запитання ОСОБА_1 стосовно причин зупинки, поліцейський повідомляє: «при гальмуванні автомобілю не працював лівий стоп сигнал».

Твердження ж поліцейського, що вони мають підозру у тому, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння стосується вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Крім того, відеозаписом зафіксовано, що на неодноразові вимоги поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від пропозиції поліцейського щодо проходження цього огляду, що обґрунтовано розцінено судом першої інстанції як відмова водія транспортного засобу від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Внаслідок чого поліцейський склав протокол, в якому ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився.

Будь-яких заяв чи інших зауважень на дії працівників поліції щодо зупинки від ОСОБА_1 не надходило та в протоколі не відображено.

Враховуючи наведене, дії працівників поліції, що пов`язані фактичними обставинами справи є правомірними та відповідають вимогам діючого законодавства.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особу, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду відповідно до встановленого порядку.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , свого підтвердження не знайшли і правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував тяжкість та обставини вчинення правопорушення, дані про особу правопорушника, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/2930/19