КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1941/2019 Суддя 1 інстанції - Тітов М.Ю.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн.зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 24.02.2019 о 14.50 год. керував автомобілем «Део», д.н. НОМЕР_1 , по вул. Полярній, 3 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду у встановленому законом порядку відмовся у присутності двох свідків. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що визнаючи його винним у порушенні Правил дорожнього руху України суд послався на доказову базу, яка складається всього лише з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії БД №300035 від 24.02.2019 року та відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Апелянт зазначає, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення він не зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння

, а в графі протоколу про порушення ПДР, призначеної для пояснень правопорушника, працівник патрульної поліції сказав йому написати: «зобов`язуюся не керувати», а для чого це йому було потрібно він не знає і зміст цього словосполучення для нього є незрозумілим.

Апелянт вказує, що він не будучи згідним із рішенням інспектора патрульної поліції повідомив йому про це, але інспектор жодним чином не відреагував на його пояснення. У той же час доказів правомірності своїх дій та доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України інспектор не навів та не ознайомив його з ними.

Апелянт наголошує на тому, що інспектор патрульної поліції не ознайомив його з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надав можливості скористатися правовою допомогою спеціаліста в галузі права, не звернув увагу на його пояснення та заперечення, натомість просто вручив протокол і сказав, що виклик до суду прийде у вигляді смс-повідомлення.

Також апелянт зазначає, що суд в описовій частині свого рішення, жодним чином не аргументував на підставі чого була встановлена та підтверджена його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, натомість обмежився загальними фразами, зокрема вказавши, що його вина встановлена в судовому засіданні.

На думку апелянта, суд не звернув увагу на те, що звинувачення є незрозумілим, оскільки невідомо в чому його звинувачують: у керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, чи відмові від проходження.

Окрім того, апелянт зазначає, що 29.03.2019 року, суд виніс рішення за його відсутності хоча він мав бажання прийти до суду та надати свої пояснення по суті вчиненого правопорушення, але цього права його суд позбавив не викликавши в судове засідання.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що в протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським та не зазначено, що він відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а тому поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Також апелянт вважає, що судом не взято до уваги відсутність у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури огляду.

Також ОСОБА_1 зазначає, що для підтвердження стану тверезості він цього ж дня, після складання протоколу, пройшов огляд на стан сп`яніння в загальному порядку, про що свідчить довідка Комунального підприємства Шевченківського району міста Києва "Консультативно-діагностичний центр», в якій зазначено, що ознак сп`яніння не виявлено та отримав сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду, який засвідчив, що він не перебуває на обліку лікаря-нарколога, але суд не мав змоги оцінити дані документи так як не викликав його в судове засідання.

Також апелянт наголошує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має протоколу огляду його як водія.

Також апелянт вказує, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобам та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає обґрунтовані сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення.

Також зазначає, що постановою судді від 29.03.2019 року до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , у той час як протокол про вчинення адміністративне правопорушення від 24.02.2019 року складено на ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, його захисника Поповича В.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 300035 від 24 лютого 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 24.02.2019 о 14.50 год. керував автомобілем «Део», д.н. НОМЕР_1 , по вул. Полярній, 3 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду у встановленому законом порядку відмовся у присутності двох свідків, та своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України,

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 24 лютого 2019 року по вул. Полярній, 3 в місті Києві від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2),

- даними відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 24 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 4), де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому в протоколі повно та правильно викладено суть правопорушення; виходячи з характеру вчинених дій, указані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 та його дії щодо ухилення від огляду; є вказівка на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний особою, яка його склала - інспектором 2 роти 2 батальйону УПП в м. Києві Журавською Н.В. та безпосередньо ОСОБА_1 , при цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав (а.с. 1);

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, виявлені працівниками поліції 24.02.2019 року у ОСОБА_1 в розумінні п.1, 3, 4 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та даних відеозапису, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на той момент, коли сталася подія він писав дипломну роботу. 24.02.2019 року вирішив поїхати купити каву та шоколадку. Коли сідав в свій автомобіль, повз нього проїхав автомобіль патрульної поліції. Під час руху, обігнавши вантажний автомобіль був зупинений працівниками поліції. На вимогу інспектора поліції надав документи на автомобіль та водійське посвідчення. Працівники поліції, перевіривши його особу за допомогою бази «Армор», почали проводити обшук його автомобіля, а потім запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 пояснив, що відмовився проходити огляд, оскільки не довіряє працівникам поліції, а також тому, що поспішав на роботу. Також ОСОБА_1 зазначив, що в той же день самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Тобто, вже з наведених показань ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно на прохання працівників поліції пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Окрім того, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, які 24 лютого 2019 року здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 було зупинено шляхом переслідування. Інспектор поліції, підійшовши до автомобіля одразу повідомив ОСОБА_1 про те, що причиною зупинки стало те, що у нього не був пристебнутий ремінь безпеки, що передбачено п. 2.3 в) ПДР України та попросив надати документи на автомобіль та водійське посвідчення. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого в присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте, водій відмовився від проходження огляду, зазначивши що поспішає на роботу.

Відтак, наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в сукупності докази спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для зупинки, відсутність понятих під час пропозиції поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння та порушення поліцейськими процедури огляду. Більш того, доводи апеляційної скарги про те, що на місці зупинки працівники поліції повинні були провести огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно вимога якої за наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, огляд проводиться виключно в медичному закладі.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу відсутності в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 для огляду на стан наркотичного сп`яніння, то слід звернути увагу на наступне.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, однак, останній відмовився.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим вважаю, що відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Власноручно зазначені ОСОБА_1 пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення «Сьогодні зобов`язуюсь не керувати» спростовують доводи апеляційної скарги щодо не відсторонення його від керування транспортним засобом та свідчить про застосування до нього таких заходів забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом, які застосовуються у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. А те, що водій розумів зміст цієї фрази, він сам підтвердив в суді апеляційної скарги, проте, вказав, що не дотримався цього.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зокрема на право надати пояснення), порушували свої службові обов`язки та порушували положення інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 або Конституцію чи закони України, ні ОСОБА_1 , ні його захисником не надано.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, то такі порушення судом першої інстанції були допущені, оскільки справу було розглянуто без його участі. Разом з тим, недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки права ОСОБА_1 , передбачені, ст. 268 КУпАП були в повному обсязі реалізовані в суді апеляційної інстанції, в тому числі шляхом надання пояснень, заявлення клопотань та інше.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги висновок Комунального некомерційного підприємства Шевченківського району м. Києва «Консультативно-діагностичний центр» від 24 лютого 2019 року, відповідно до якого він не перебував у стані наркотичного сп`яніння та Сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2РРС №374102 відповідно до якого ОСОБА_1 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки, по перше, такий огляд проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а саме без присутності під час огляду поліцейського, окрім того, згідно наказу Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 30 травня 2016 року № 236 «Про затвердження закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водії транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А тому, інші заклади охорони здоров`я не мають права на проведення зазначених оглядів.

З наведених підстав суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги наданий під час апеляційного розгляду висновок Комунального некомерційного підприємства Шевченківського району м. Києва «Консультативно-діагностичний центр» від 24 лютого 2019 року.

Крім того, відмова водія від проходження огляду у встановленому Законом порядку, за ч. 1 ст. 130 КУпАП визначений як самостійний склад правопорушення, за вчинення якого і складено на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, а тому наданий висновок не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як на те вказує апелянт в апеляційній скарзі.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважаю, що вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання захисник, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Відтак, постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю, в зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній постанові Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року допущена помилка (описка) в написанні по батьковіправопорушника, а саме зазначено ОСОБА_1, замість правильного « ОСОБА_1 ». Апеляційний суд, враховуючи, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений щодо ОСОБА_1 , а судом дійсно допущена описка в постанові при зазначенні по батькові « ОСОБА_1 », вважає за доцільне, виправити допущену описку, адже, вона не впливає на суть прийнятого рішення.

Враховуючи викладене вважаю за необхідне виправити допущену описку у вступній, мотивувальній та резолютивній частині постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року при написанні анкетних даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і замість помилково зазначено по-батькові ОСОБА_1 правильно вказати по-батькові « ОСОБА_1 », що відповідає даним його паспорту громадянина України.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн. зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Виправити описку, допущену у вступній, мотивувальній та резолютивній частині постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 29.03.2019 року при написанні анкетних даних особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і замість помилково зазначено по-батькові ОСОБА_1 правильно вказати по-батькові « ОСОБА_1 ».

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал