Провадження № 3/734/741/19 Справа № 734/1736/19
ПОСТАНОВА

іменем України

20 травня 2019 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого до проходження військової служба за адресою: АДРЕСА_1 , наразі фактично проживає: АДРЕСА_2 , місце служби і посада: АДРЕСА_3 , курсант, військове звання: солдат,
за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року о 15.00 годині під час шикування особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця к/с солдата ОСОБА_2 на території військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 . Дане правопорушення було вчинене в умовах особливого періоду, який діє на території України з 2014 року, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою sms-повідомлення; заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Разом з протоколом до суду було надано заяву ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, визнання ним своєї вини у вчиненні правопорушення з проханням призначити покарання у виді штрафу. За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії А3435 № 1/8/44 від 10 травня 2019 року /в якому, зокрема, надані пояснення по суті вчинено7го адміністративного правопорушення/, рапорт, пояснювальну записку ОСОБА_2 /в якій зазначено, що останній залишив територію військової частини і повернувся 07 травіня 2019 року/, пояснення свідків, доповідь командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення військової частини солдата ОСОБА_2 , доповідь командира військової частини НОМЕР_1 про повернення солдата ОСОБА_2 до розташування військової частини.

Згідно вимог статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненного правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог статті 27 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно вимог статті 45 Дисциплінарного статуту ЗС України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , його ставлення до вчиненого, наявність щирого каяття, як обставини, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують покарання, те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 33, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП України, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко