ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3710/19

Пров. №3/766/1983/19

29 травня 2019 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

В протоколі серії БД №194725 від 17.02.2019 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що 17.02.2019 року о 05-10 год. в м. Херсоні, по вул. Миру, 28, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 217030 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. У встановленому законом порядку водій відмовився в КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради за адресою: с. Степанівка, вул. Дж. Говарда, 65, висновок лікаря №30, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. До суду надійшли письмові заперечення від ОСОБА_1 ,. у яких він, посилаючись на неналежне оформлення матеріалів справи, порушення поліцейськими встановленого порядку проведення огляду та недоведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, просить провадження у справі закрити.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- висновок лікаря КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради №30 від 17.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в повному обсязі;

- відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як зазначено вище, на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі обставин його відмови від проходження медичного огляду, до протоколу додані висновок лікаря №30 від 17.02.2019 року, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Оцінюючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення містить суперечності з цими доказами, зокрема, в частині дотримання процедури перевірки водія на стан сп`яніння, направлення його на медичний огляд, а викладені у ньому обставини є незрозумілими, на що також посилався ОСОБА_1 у своїх запереченнях.

Так, у протоколі зазначено, що дослівно «У встановленому законом порядку водій відмовився в КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради за адресою: с. Степанівка, вул. Дж. Говарда, 65, висновок лікаря №30», однак відомостей про те, від чого саме він відмовився, протокол не містить.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Крім того, матеріали справи не містять доказів виконання поліцейськими під час документування інкримінованих ОСОБА_1 дій наведених вище вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків і за матеріалами справи неможливо встановити, чи виконувалися такі дії до доставки ОСОБА_1 до лікарні взагалі.

Оцінюючи доданий до протоколу відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд зазначає, що при його відтворенні вдалося лише побачити те, що було зафіксовано відеокамерою пересвідчитись у присутності Ражабова ОСОБА_2 у лікарні та присутності поряд з ним лікаря, які спілкувалися. Проте, з`ясувати зміст тієї розмови, в тому числі обставини, у зв`язку з якими ОСОБА_1 був доставлений до лікарні, та пересвідчитися у тому, що він дійсно відмовився проходити огляд, не вдалося, оскільки звук не відтворювався.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи суд викликав у судове засідання лікаря Резнічук Є. ОСОБА_3 ., який склав наявний у матеріалах справи висновок, шляхом направлення повістки за місцем роботи, проте зазначена особа у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

При цьому суд зазначає, що висновок лікаря, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, останнім не підписаний і не містить запису про те, що він відмовився його підписувати.

Інших об`єктивних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не було виконано вимог п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду здобуто не було.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування ним 17.02.2019 року о 05-10 год. автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Н.В. Корольчук