Справа№464/2383/19
пр.№ 3/464/1155/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д.Ю., з участю прокурора Вітковської І.М., захисника Мартинюка А.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої старшим державним ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових операцій та окремих платників управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій та окремих платників управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області, яка, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, а саме щодо придбання 27.02.2018 р. транспортного засобу - автомобіля марки «SMART MC 01», вартість якого складає 110 000 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та надала пояснення про те, що вона набула права власності на автомобіль марки «SMART MC 01» ще 22.08.2017 р., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 (дружина колишнього співвласника транспортного засобу) про отримання коштів у ОСОБА_3 за придбання автомобіля в сумі 61 058 грн., а також довіреністю, виданою ОСОБА_4 (колишній власник) на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо можливості користування та розпорядження вказаним автомобілем. Дана довіреність не була видана на її ім`я, оскільки станом на дату видачі такої у неї не було паспорта у зв`язку із одруженням та зміною прізвища, проте так, як цей автомобіль дійсно був придбаний нею для особистого користування, вважає, що саме вона набула право власності на такий з 22.08.2017 р. У зв`язку з тим, що вона набула 22.08.2017 р. право власності та автомобіль, у щорічній декларації за 2017 рік, повідомила про придбання нею автомобіля марки «SMART MC 01», 2000 року випуску, вартістю 61 058 грн. Письмового повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у 2017 році вона не подавала, оскільки вартість придбаного нею майна не перевищувала 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб. З врахуванням наведеного вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 . - Мартинюк А.Д. вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки в неї не було умислу щодо вчинення вказаного правопорушення, що є необхідною складовою такого.

Прокурор під час розгляду справи вважає, що є всі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП із застосуванням стягнення, передбаченого даною нормою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_1 (дівоче прізвище « ОСОБА_1 ») згідно наказу начальника Головного управління ДФС у Львівській області №75-0 від 07.04.2017 р. в порядку переведення прийнята на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області (а.с. 38). Відповідно до наказу начальника Головного управління ДФС у Львівській області № 375-О від 12.09.2018 р. ОСОБА_1 переведена на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу перевірок фінансових операцій та окремих платників управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області, а відтак відповідно до п.п. «в» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до суб`єктів відповідальності, на яких поширюється дія цього Закону (а.с.13).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу 4641/2018/842578 від 27.02.2018 р., укладеного між ОСОБА_4 (продавець), в інтересах якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 (покупець), остання придбала автомобіль марки «SMART MC 01», 2000 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . Згідно із п.3.1. вказаного договору, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 110 000 грн. (а.с.26-27).

Згідно із ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Однак, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про набуття права власності 27.02.2018 р. на автомобіль марки «SMART MC 01» вартістю 110 000 грн. (а.с.28).

Не заслуговують на увагу покликання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що вона набула право власності на автомобіль швидше, а саме 22.08.2017 р., а не 27.02.2018 р., з огляду на таке.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якої: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Як передбачено ч.4 ст.334 ЦК України, лише права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 181 ЦК України визначено поняття нерухомих та рухомих речей, а статтями 208, 209 ЦК передбачено правочини, які належить вчиняти у письмовій формі; які підлягають нотаріальному посвідченню; державній реєстрації.

Водночас, транспортні засоби є майном, що підлягає обов`язковій державній реєстрації, що не є державною реєстрацією прав власності на транспортний засіб у законодавчому розумінні цього поняття, і не впливає на момент переходу права власності на транспортний засіб. ЦК України передбачає реєстрацію прав лише на нерухоме майно і з цим фактом пов`язує перехід права власності на нього.

Згідно із статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що договори купівлі-продажу транспортних засобів укладаються письмово, не підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Законодавство не встановлює й вимоги про нотаріальне посвідчення чи державну реєстрацію договору купівлі-продажу автомобіля, а відтак права власності на автомобіль марки «SMART MC 01» ОСОБА_1 набула 27.02.2018 р. - з часу укладення договору купівлі-продажу 4641/2018/842578 між нею та ОСОБА_4

Доводи ОСОБА_1 про те, що дійсна вартість автомобіля була меншою, спростовуються змістом договору купівлі-продажу від 27.02.2018 року, відповідно до якого вартість автомобіля за домовленістю сторін складає 110 000 грн. Вказане також підтверджується і листом начальника Регіонального сервісного центру у Львівській області від 11.05.2019 р., скерованим на адресу адвоката Мартинюка А.Д., в якому зазначено, що в договорі купівлі-продажу відомості про вартість транспортного засобу вносились зі слів продавця (покупця). Розрахунок середньо ринкової вартості транспортних засобів не входить в компетенцію діяльності територіальних сервісних центрів МВС.

Доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел, а відтак і відсутній склад адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, тобто виражається в недодержанні вимог фінансового контролю згідно із Законом України «Про запобігання корупції».

З урахуванням наведених доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю, її дії кваліфіковані вірно, оскільки вона не повідомила про суттєві зміни у майновому стані у десятиденний термін, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

На підставі наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що згідно із ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути 384, 20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: одержувач - УК у Сихівському районі м.Львова /Сихівський/ 21081100, р/р 3008, банк: Казначейство України (ЕАП), Код , МФО 899998.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 6001, банк: Казначейство України, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку): 899998, (в порядку виконавчого провадження: стягувач - Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Д.Ю. Теслюк