П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2019 року м.Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., за участю прокурора Барського відділення Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли від Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого, на час вчинення корупційного правопорушення працював на посаді помічника чергового чергової частини ІТТ № 4 ГУНП у Вінницькій області, мешкає за адресою: Вінницька область, Барський район, вул. Широка, буд. 13, за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 року старшим оперуповноваженим Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_3 було складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2

Відповідно до зазначеного протоколу ОСОБА_2 працюючи на посаді помічника чергового чергової частини ІТТ № 4 ГУНП у Вінницькій області, являючись відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 02.01.2019 року о 09:27 год., тобто несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, ОСОБА_2 після оголошення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення пояснив, що являючись відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 02.01.2019 року о 09:27 год., тобто несвоєчасно, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. З викладеними в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення обставинами погодився, у вчиненні вказаного корупційного адміністративного правопорушення повністю визнав себе винним.

Прокурор Лавров І.С. у судовому засіданні зазначив, що вину правопорушника у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення повністю доводять докази, зібрані у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України. Просить визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення - ОСОБА_2, висновок прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суддя прийшов до переконання, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного корупційного правопорушення та його вина у вчиненні ним корупційного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 16.04.2018 року подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

За таких обставин ОСОБА_2, працюючи на посаді помічника чергового чергової частини ІТТ № 4 ГУНП у Вінницькій області (згідно витягу із наказу начальника ГУНП у Вінницькій області № 2 о/с від 07.11.2015 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області та звільнений згідно витягу із наказу начальника ГУНП у Вінницькій області № 249 о/с від 09.12.2016 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області), будучи посадовою особою уповноваженого на виконання функцій держави, будучи обізнаним з вимогами абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (...Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями), щодо його обов'язку подання за місцем роботи до 31.12.2018 року декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням за встановленою формою. ОСОБА_2 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за встановленою формою 02.01.2019 року о 09:27 год. року, тобто несвоєчасно, чим порушив встановлені абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» вимоги фінансового контролю, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, ОСОБА_2 порушив вимоги визначені абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та враховуючи те, що ОСОБА_2 є посадовою особою уповноваженої на виконання функцій держави, визначено підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім повного визнання вини правопорушником, склад правопорушення та вина ОСОБА_2 повністю підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом № 36/2019 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 17.04.2019 року;

- поясненням ОСОБА_2 від 02.04.2019 року;

- декларацією за 2018 рік;

- повідомленнями;

- скріншотом з ЄДРД;

- витягами з наказів.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, обтяжуючих відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення адміністративного стягнення суддя враховує обставину, що помякшує відповідальність ОСОБА_2 щире розкаяння, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, позитивну характеристику з місця роботи та проживання, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчинив діяння, яке не має великої суспільної небезпеки, його діями не спричинена шкода державним та цивільним інтересам, суд приходить до висновку, що можливо звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 221, 279-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку із малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: