П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2019 Справа №607/9927/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , не працюючого,

інваліда ІІІ групи

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

03.04.2019 року о 20 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , з якою спільно проживає, під час якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив психологічний тиск.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення ГР № 278029 від 17.04.2019 року, заявою ОСОБА_2 від 04.04.2019 року та іншими.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу винного, визнання вини, а також те, що вчинене ним порушення було незначним, потерпіла ОСОБА_2 претензій до нього немає, і приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід звільнитивід адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан