Справа № 310/551/19
3/310/326/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка служить відповідальним виконавцем мобілізаційного відділення Бердянського ОМВК, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
24.01.2019 року стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в якому зазначено, що 24.01.2019 року відповідальний виконавець мобілізаційного відділення Бердянського ОМВК ОСОБА_1 перебуваючи на службі у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилась в стані алкогольного сп`яніння. У старшого солдата ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей, нетвереза хода, ознаки неадекватної поведінки. ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовилась в усній формі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 під час служби знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнала себе винною у скоєнні вказаного правопорушення і пояснила, що вона разом з ОСОБА_2 їздила по службових справах, але не повідомила про це військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Коли вона приїхала у військовий комісаріат, то ОСОБА_3 звинуватив її у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння. Він запропонував їй самостійно поїхати та пройти медогляд у спеціалізованому медичному закладі за її рахунок, потім викликав офіцера групи Військової служби правопорядку Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку, який провів тест на стан алкогольного сп`яніння.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дігтяренко О.В. заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності належних та допустимих доказів правопорушення та без об`єктивного з`ясування чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не допустила порушень, передбачених диспозицією ст. 172-20 ч. 3 КУпАП. Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає три різні склади адміністративного правопорушення. Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на території Бердянського ОМВК в стані алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження медичного огляду. Докази вчинення правопорушення саме з таким складом відсутні, оскільки в рапортах військовослужбовці зазначають різні обставини. Одні - відчували запах алкоголю, а інші засвідчували невідповідну поведінку. У останньому реченні пункту 7 протоколу кваліфіковано дії ОСОБА_1 як адміністративне правопорушення саме за знаходження в стані алкогольного сп`яніння. В той же час адміністративний матеріал не містить доказів алкогольного сп`яніння. Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність також за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Законодавець не передбачає яким чином повинно відбуватися проходження такого огляду, тому до правовідносин, що склалися в цьому провадженні слід застосувати положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». У матеріалах справи міститься результат проведення огляду на стан сп`яніння, проведений співробітником служби правопорядку та документальне підтвердження законності застосування спеціального технічного засобу. Натомість ці результати не відображені в протоколі, а міститься запис про відмову від проходження медичного огляду. З огляду на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу вимагання проведення медичного огляду не передбачено. Крім того, військовий комісар не забезпечив проведення медичного огляду (доставку в медичний заклад), а лише зазначив про необхідність пройти медичний огляд шляхом самовільного проїзду на власному автомобілі. Просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1, ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки відсутні докази перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння та про її відмову від проходження огляду на стан сп`яніння
Частини 1,2,3 ст. 172-20 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у вигляді накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.
Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від п`яти до семи діб.
Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами.
Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення викладено в ст. 256 КУпАП.
Виходячи зі змісту ст.ст. 251,254,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення передбаченого відповідною статтею КУпАП.
Але протокол про адміністративне правопорушення від 24.01.2019 року за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП містить суттєві протиріччя.
Так, у зазначеному протоколі вказано про вчинення ОСОБА_1 взаємосуперечливих адміністративних правопорушень, а саме про те, що перебуваючи на службі в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, за що підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та одночасно їй було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, але вона відмовилась в усній формі.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує, що 24.01.2019 року ОСОБА_1 перебуваючи на службі в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.
Із пояснень свідка ОСОБА_4 , який працює офіцером групи Військової служби правопорядку Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку встановлено, що о 16 годині 45 хвилин йому зателефонував військовий комісар ОСОБА_3 і запросив його до кабінету для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Він прибув до кабінету і побачив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сперечаються на підвищених тонах. Він за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю «Алконт-М» №00228 провів ОСОБА_1 тест на алкоголь №47 о 16:57 та №48 о 16:59. У результаті огляду тест на алкоголь №47 та №48 показали 0,00%. На підтвердження зазначеного надав суду журнал за 24.01.2019 року в якому відображенні наслідки дослідження. Також зазначив, що ОСОБА_3 не пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що в його присутності військовий комісар ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, остання погодилась на цю пропозицію. Через деякий час військовий комісар ОСОБА_3 визвав офіцера Військової служби правопорядку для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.
Із пояснень свідка ОСОБА_6 встановлено, що він був присутнім коли військовий комісар ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розмовляли між собою на підвищених тонах і останній звинуватив ОСОБА_1 в тому, що вона знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і запропонував пройти медичний огляд. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлялась. Через деякий час ОСОБА_3 шукав автомобіль для поїздки до медичного закладу з метою проведення медичного огляду ОСОБА_1 .
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що військовий комісар ОСОБА_3 покликав її до свого кабінету, в якому вже знаходилась ОСОБА_1 та санінструктор ОСОБА_8 . В ході розмови військовий комісар ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 поїхати в лікарню, однак вона відмовилась і запропонувала пройти тест на вміст алкоголю на місці. Після чого воєнком викликав представника ВСП ОСОБА_4 , який прийшов з прибором і провів огляд на стан сп`яніння, котрий нічого не показав. Зазначені пояснення свідка не можуть безумовно свідчити про категоричну відмову від проходження медичного огляду, оскільки із її рапорту від 24.01.2019 року, пояснень інших свідків та наданих доказів вбачається, що ОСОБА_1 фактично не відмовлялась від такого.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить істотні протиріччя між об`єктивною стороною адміністративного правопорушення та кваліфікацією дій ОСОБА_1 .

Ст. 172-20 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за частиною 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, але згідно змісту протоколу від 24.01.2019 р., відсутнє посилання на кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Так, в пункті 7 протоколу від 24.01.2019 року містить посилання на те, що відомості про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутні. Також не зазначено в протоколі і відомостей про те, яким нормативно-правовим актом передбачена дія особливого періоду та чи діяв особливий період на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином, у протоколі від 24.01.2019 року не відображена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Зазначене унеможливлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2019 року допустимим доказом, оскільки його зміст не відповідає фактичним обставинам справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Враховуючи наведене приходжу до висновку про визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом по справі та необхідності закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-20, 213, 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити.
Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя