Справа № 752/3212/19
Провадження № 3/752/2058/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника - адвоката Палія В.П., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм автотранспортних засобів у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Персонал Преміум», проживає за адресою: селище міського типу АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №338463 від 01.02.2019 року, ОСОБА_1 01.02.2019 року, керував транспортним засобом "ГАЗ АС-G 3302 AXX-1", державний номерний знак НОМЕР_1, на шляхопроводі Наддніпрянського шоссе в напрямку Столичного шосе в місті Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме - зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушена координація рухів, однак від проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав суду про те, що 01.02.2019 року він виконував свої трудові обов'язки на автомобілі "ГАЗ АС-G 3302 AXX-1". Після чого, близько 13 години, цього ж дня, його автомобіль зламався та він повідомив диспетчера про технічну несправність та необхідність буксирування, а сам залишився чекати у нерухомому автомобілі по Наддіпрянському шосе. Так, через годину до нього приїхав його колега - ОСОБА_5 для того, щоб взяти його автомобіль на буксир та доставити на підприємство. Під`їхавши та зупинившись перед його автомобілем, ОСОБА_5 відчинив двері свого автомобіля, однак в цей час, раптово, на дуже близькій відстані проїхав автомобіль «Kia», який зачепив своїм дзеркалом двері автомобіля ОСОБА_5, у зв'язку з чим було викликано екіпаж патрульної поліції. По приїзду екіпажу патрульної поліції йому, як свідку дорожньо-транспортної пригоди, було запропоновано написати пояснення з приводу обставин вказаної події, на що він погодився, та на виданому йому бланку зазначив обставини, які йому відомі. Водночас, працівник поліції попросив його надати посвідчення водія, хоча він і не являвся учасником дорожньо-транспортної пригоди. Після чого, працівник поліції, незважаючи на те, що він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди та на той час взагалі не керував транспортним засобом, виявив необґрунтовану підозру з приводу того, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння, та запропонував проїхати до лікаря-нарколога з метою перевірки його на стан сп'яніння. Спочатку він погодився проходити запропонований огляд, однак оскільки вже наближався вечірній час, а автомобіль знаходився в несправному стані, йому необхідно було доставити автомобіль на підприємство. При цьому, зазначив, що не вважав себе зобов'язаним їхати на огляд, оскільки не був причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не керував автомобілем на той час, працівники поліції його не зупиняли, а він був лише свідком події дорожньо-транспортної пригоди.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Палій В.П. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення посилаючись на те, що ОСОБА_1 не мав обов`язку на проходження огляду на стан сп'яніння, і не міг бути примушений це робити, оскільки працівники поліції його не зупиняли, та останній не керував транспортним засобом, а тому відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння не утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого диспозицією ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції серії АА №00320, на якому відображено лише спілкування інспекторів поліції з ОСОБА_1 та свідками, однак підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 вказаний відеофайл не містить.

Крім того, в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.02.2019 року зазначено, що водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом «ГАЗ АС-63302» у їх присутності відмовився від огляду на стан сп`яніння , однак вказані дані спростовуються відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції серії АА №00320, який було досліджено в ході судового розгляду, оскільки сам інспектор патрульної поліції зазначив, що свідки жодного відношення до підтвердження керування не мають, а лише фіксують факт відмови чи погодження пройти огляд на стан сп'яніння, тобто не були свідками того, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, з огляду на зміст пункту 1.10 Правил дорожнього руху України та пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у даному конкретному випадку, ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, оскільки він не керував транспортним засобом, а факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом, не містить складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом "ГАЗ АС-G 3302 AXX-1", а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина