Номер провадження: 33/813/124/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря судового засідання Чепрас А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2018 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень в дохід держави.

З постанови вбачається, що 26.09.2018 о 13:45 в с. Градениці по вул. Центральна, 14 ОСОБА_2 керував автомобілем марки «PEUGEOT» н/з JGA894 з ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810 Арам-2303, який показав результат -1.58 проміле. Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що під час його зупинки інспектором патрульної поліції він не був згодний з підозрою інспектора щодо перебування водія у стані алкогольного спяніння. Не був готовий застосовувати технічний засіб, що використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, зокрема спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного спяніння, затверджених Наказом МВС України від 01.03.2010 №33. Інспектором було надано водієві пристрій для виявлення стану алкогольного спяніння та усно проінструктовано про його використання. Після використання приладу, водія було повідомлено про те, що він знаходиться у стані алкогольного спяніння, проте з показниками приладу водія не було ознайомлено. Отже, дії посадових осіб були протиправними та незаконними, інформація внесена до протоколу сфальсифікована так як технічний засіб, який використовувався інспектором поліції для визначення стану алкогольного спяніння, а саме Alcotest Drager 6810Арам-2303, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Інспектори патрульної поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, не є особами, які мають медичну освіту та уповноважені здійснювати медичний огляд водія. Вказаний огляд водія проводився за відсутності свідків. Судом не було досліджено питання щодо підстав та порядку витребування відеозапису нагрудної камери та правомірності його здійснення. В апеляційній скарзі скаржник також послався на практику Європейського суду з прав людини у справах «Надточій проти України», «Коробов проти України».

На виконання суду апеляційної інстанції вимог ухвали від 17.12.2018 Управлінням превентивної діяльності ГУНП в Одеській області надано копію переліку реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, копію сертифікату калібрування алкотестера, копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

21.02.2019 від апелянта надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Вказане клопотання судом відхилене так як є передчасним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, суд першої інстанції ухвалив постанову 29.10.2018, тобто у межах 3-х місячного строку з дня виявлення та складення протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений 27.09.2018.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;скасувати постанову та закрити провадження у справі;скасувати постанову та прийняти нову постанову;змінити постанову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки ОСОБА_2 не відмовився від своїх апеляційних вимог, клопотання апелянта не може бути задоволено.

В подальшому ОСОБА_2 надав суду апеляційної інстанції письмові пояснення до апеляційної скарги в яких зазначив, що прилад Drager Alcotest 6810, за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного спяніння, знаходився в неналежному стані та його дані могли бути спотворені. З інструкції, наданої Управлінням превентивної діяльності ГУНП в Одеській області не вбачаються вимоги щодо технічного обслуговування приладу. Відповідно до вимог п. 2.3 Інструкції, перед проведенням тесту повинно пройти не менше 2 хвилин після паління цигарок, не менше 20 хвилин після вживання алкогольновмістких препаратів. Інспектором під час користування вказаним приладом не було встановлено всіх обставин, зокрема час останнього паління апелянтом, та час останнього вживання алкоголю. Інспектором в порушення вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводився без залучення свідків.

В судовому засіданні 13.02.2019 ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Листом суду апеляційної інстанції від 27.02.2019 витребовувся з Управління патрульної поліції в Одеській області відеозапис з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксовано події 26.09.2018, які відбувалися приблизно о 23:45 під час складення протоколу відносно ОСОБА_2.

03.04.2019 листом Управління патрульної поліції в Одеській області повідомлено суд про неможливість надання відеозапису у звязку зі знищенням за неможливістю його зберігання більше ніж 90 діб.

В судове засідання 10.04.2019 ОСОБА_2 не з"явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №072514 від 27.09.2018 (а.с.3), роздруківкою результатів приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.2) та рапортом від 27.09.2018 (а.с.4), з яких вбачається, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810. За результатами тестування виявлено 1,58 проміле (а.с.2).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №072514 від 27.09.2018 відносно ОСОБА_2 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_2 не надходило, він власноруч розписався в протоколі, зазначивши, що напередодні випив «два бокали алкогольного пива». Від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

Доводи апелянта про те, що газоаналізатор Drager Alcоtest 6810 не входить до кола дозволених засобів до використання спростовується наступним.

Відповідно до ч. 3 наказу МВС України від 01 березня 2010 року №33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2010 року за №262/17557, до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння серед інших відноситься газоаналізатор "Alcotest 6810". Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора "Alcotest 6810" та сертифіката його повна назва «Drager Alcotest 6810» - ARAM-2303 .

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018, виріб медичний «Drager Alkotest 6810» був зареєстрований в Україні згідно з Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 №1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.

01.07.2015 введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 №753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ №1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва DragerSafety AG &Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015 є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Крім того, згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і Alcotest Drager 6810, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Всім вказаним вимогам Alcotest Drager 6810, номер приладу ARАМ-2303, відповідає.

З роздруківки результатів тестування вбачається, що останнє калібрування зазначений технічний засіб пройшов 04.06.2018, міжповірочний інтервал складає 1 рік, про що свідчать надані докази Управлінням превентивної діяльності ГУНП в Одеській області (а.с.33-38).

Викладене також узгоджується і з вищевказаним листом заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому зазначено, що використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager 6810», є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану спяніння, зафіксованих приладом, або доказів його неправильної роботи не надано, доводи апеляційної скарги про відсутність сертифікату, неналежність засобу вимірювання не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я, МВС від 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, у випадку незгоди з показниками газоаналізатора Alcotest Drager водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння. Однак, зміст протоколу про адміністративне правопорушення свідчить, що ОСОБА_2 після проходження огляду приладом Alcotest Drager 6810 від медичного огляду відмовився, а поясненням визнав факт вживання алкоголю.

Вищевикладене також спростовує посилання скаржника на відсутність повноважень інспектора поліції здійснювати огляд водія на стан спяніння.

Суд також приймає до уваги, що після складення протоколу ОСОБА_2 зауважень не висловив, зі скаргами на дії працівників не звертався.

Посилання скаржника на те, що інспекторами поліції огляд на стан сп'яніння проводився без свідків не є підставою для скасування постанови суду з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що огляд водія проводився у пізню годину часу, а саме о 23:45, знайти свідків для оформлення матералів не представлялось за можливе, у зв'язку з чим проводився відеозапис. Враховуючи, що відеозаписи зберігаються не більше ніж 90 діб, відеозапис на час розгляду справи судом апеляційної інстанції надати не було за можливе.

Проте, суд зазначає, що ОСОБА_2 доказів на спростування обставинам викладеним в протоколі, які внесені водієм власноручно щодо вживання ним алкоголю, суду не надано. Вказані заперечення апелянта дають підстави вважати намагання ним уникнути відповідалоності за вчинене правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушниці та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29.10.2018 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є. С. Сєвєрова