Справа № 464/7017/18 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/97/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді Зеленецький Роман Юрійович 28 листопада 2018 року, о 04.04 год., на вул. Чукаріна, 30, у м. Львові керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZE270», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду, в установленому порядку, для визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

На постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі відносно нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за його відсутності, оскільки він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та жодних повідомлень про розгляд справи 26 грудня 2018 року на його адресу не надходило. Про зміст оскаржуваної постанови він дізнався 11 січня 2019 року при ознайомленні з матеріалами справи. Розгляд справи за його відсутності позбавив можливості дати пояснення щодо обставин справи, що суперечить ст. 268 КУпАП. У зв'язку з цим вважає, що був позбавлений можливості вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення, то зазначає, що працівниками поліції не було зафіксовано факт керування ним транспортним засобом та факт руху автомобіля.

Вказав на невірну адресу його проживання, яка зазначена у протоколі у справі про адміністративне правопорушення та у постанові судді суду першої інстанції, оскільки дійсною адресою його реєстрації та проживання є вул. Бориславська, 15 в смт. Східниця Бориславського району Львівської області.

19 лютого 2019 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просить розгляд його апеляційної скарги проводити у його відсутності, вимоги апеляційної скарги підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що в матеріалах справи відсутня розписка про вручення поштового повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи 26 грудня 2018 року, у вказаний день та час ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи стосовно нього.

Щодо надіслання копії постанови ОСОБА_2, то слід зазначити, що в матеріалах справи відсутнє повідомлення про надіслання такої копії на адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява від 11 січня 2019 року ОСОБА_2 про видачу йому копії постанови та відповідно в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді суду першої інстанції

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з урахуванням недотримання суддею суду першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах даної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 063273 від 28.11.2018 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з допомогою Драгер Alcotest 6820 ARHE 0127, від проходження якого він відмовився (а.с. 5); направленням ОСОБА_2 на огляд у Комунальну 8-му міську клінічну лікарню з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого він від огляду відмовився (а.с. 4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.11.2018 року (а.с. 6, 7), які містяться в матеріалах даної адміністративної справи, згідно яких вони ствердили, що були свідками того, як водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZE270», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2 відмовився на вимогу працівників поліції у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та найближчому закладі охорони здоров'я, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 2).

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що у протоколі зазначена невірна адреса його місця проживання, що спричинило до того, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у його відсутності, то слід зазначити, що зі змістом протоколу йому було запропоновано ознайомитись та подати пояснення по суті порушення, від чого останній відмовився.

Щодо розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що, на думку апелянта, позбавило його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, то слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було надано таке право, проте апелянтом не надано жодних доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вважаю такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.