КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/125/2019 Суддя у першій інстанції: Володько І.С.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника Батури П.О., прокурора Шпанацького О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 352 грн., 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року, та закрити відносно ОСОБА_3 провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року винесена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам діючого законодавства.

Апелянт звертає увагу на те, що у постанові не наведено жодних висновків про його винуватість як і відсутні висновки, про те, якими доказами підтверджується його вина.

Крім того апелянт зазначає, що жодного повідомлення про судове засідання засідання, яке було призначене на 20.07.2018 року він не отримував, і суд безпідставно розглянув справу за його відсутність, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 268 КУпАП, що позбавило його права доводити свою невинуватість у порушенні вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Мотивуючи доводи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, копію постанови від 20.07.2018 отримав лише 03.09.2018 від керуючого справами виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, в зв'язку з чим не міг оскаржити зазначену постанову у передбачений законом строк.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю його таким, що підлягає задоволенню, оскільки строк подачі апеляційної скарги був пропущений апелянтом, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, з поважних причин, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких копія оскаржуваної постанови ОСОБА_3 не вручалася та не надсилалася, що свідчить про порушення судом першої інстанції вимоги ст. 285 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника Батури П.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора Шпанацького О.В., який заперечував щодо поданої апеляційної скарги, та вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст. 278 КУпАП орган ( посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративні правопорушення вирішує, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, тобто, чи дотримані вимоги ст. 256 КУпАП щодо наявності у нього необхідних для вирішення справи відомостей.

В той же час, суд першої інстанції при винесенні постанови, вказаних вимог не дотримався, виходячи з наступного.

Згідно протоколу № 311 про вчинення адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, суть правопорушення викладено наступним чином, що ОСОБА_3, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме: директором департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області, являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв'язку з придбанням ним 01.04.2017 майна (транспортного засобу) в сумі 203496,47 (ДВІСТІ три тисячі чотириста дев'яносто шість гривень 47 копійок), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

За приписами ч. 1 ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших обов'язкових реквізитів, зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб'єктивних та об'єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, при викладі суті адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, вказано, що ОСОБА_3, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, а саме: директором департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області.

Проте матеріали справи містять відомості, що ОСОБА_3 не був директором департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області, а лише виконував його обов'язки відповідно до розпоряджень Міського голови Білоцерківської міської ради Дикого Г.А., від 14 вересня 2016 року № 321-К, 15 грудня 2016 року № 427-К, 29 грудня 2016 року № 446-К, 22 березня 2017 року № 128-К, а.с. 29-32, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Кодексу законів про працю України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на умовах строкового трудового договору.

На дані обставини не звернув уваги суд першої інстанції, оскільки, як вбачається з оскаржуваної постанови, суд не дав оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, а лише переніс зазначену суть правопорушення в постанову та прийшов, до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому правопорушенні повністю доведена, що є неприпустимим.

Крім того, під час складання протоколу щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, уповноваженою особою, не розкрито суті правопорушення, в частині того, що ОСОБА_3 виконував обов'язки директора департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради Київської області на підставі строкового договору, та як вони узгоджуються з положеннями ст. 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та вимогами ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Як наголошується в постанові пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 № 13, п. 1 при розгляді справ про корупційні правопорушення суди зобов'язані забезпечувати точне й неухильне застосування Закону, оскільки це є неодмінною умовою запобігання кримінально караним проявам корупції, насамперед хабарництву та іншим посадовим злочинам, а також організованій злочинності.

п. 2 даної постанови передбачено, що у випадках складення протоколу неуповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КпАП (80732-10), неприєднання до нього документів, що підтверджують надання особі, яка притягається до відповідальності, повноважень на виконання функцій держави, чи копії постанови суду (при повторному притягненні особи до відповідальності на підставі Закону) суддя зобов'язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Наведені недоліки матеріалів справи про адміністративне правопорушення позбавляють суд апеляційної інстанції прийняти законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Без додаткової перевірки викладених обставин неможливо постановити законне і обґрунтоване рішення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з поверненням матеріалів щодо ОСОБА_3. для доопрацювання та належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3, про поновлення строку на апеляційне провадження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП , - скасувати.

Матеріали справи щодо ОСОБА_3 повернути до Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, для належного оформлення з послідуючим направленням справи за наявності для цього законних підстав, на новий судовий розгляд.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В.Фрич