Справа № 211/1464/19
Провадження № 3/211/677/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 квітня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, який офіційно не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

встановила:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 0009636 від 05.03.2019 року, 05.03.2019 року о 12.20 годині в м. Кривий Ріг, по вул. Нікопольське шосе, біля електроопори № 45, ОСОБА_2 здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як субєкта господарювання, а саме: надання послуг внутрішніх перевезень пасажирів у кількості 3 особи, КТЗ "ДЕО ЛАНОС" , д.н.з. НОМЕР_2 за маршрутом м. Кривий Ріг, с. Радушне , чим порушено вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, ст. ст. 29 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він не здійснював господарську діяльність без реєстрації, як суб'єкта господарювання, що в його автомобілі були його друзі , які їхали разом з ним. Надав суду клопотання про виклик свідків, зазначив, що матеріалами справи не підтверджено, що він перевозив пасажирів за оплату та займався господарською діяльністю без ліцензії. Автомобіль мав декор шашечки, але за це на нього протокол не складено. Свідків не в протоколі не зазначено, пояснення від них не відібрано, докази відсутні. Просив справу закрити за відсутністю складу правопрушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Диспозицією ч. 1ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", 5. Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та ст. 4 Закону України "Про підприємництво" , треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємництва, та юридичними особами.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В судовому засіданні досліджено відео з Бодікамери, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_2 пояснює, що він має ліцензію та працює в таксі, але ні факту господарської діяльності в розумінні ст. 42 ГК України, ні факту оплати за послуги перевезення, тобто послуги вартісного характеру в розумінні ст. 3 ГК України відео не підтверджує. Крім того в протоколі вказано , що гр. ОСОБА_2 здійснював перевезення трьох пасажирів, які мали бути свідками по справі, від них мали бути відібрані пояснення, для підтвердження вчинення правопорушення, але ці особи не вказані в матеріалах справи, пояснення від них не відібрані, ні прізвищ ні адрес, у суду немає можливості навіть їх викликати для допиту в судовому засіданні. Заявлене ОСОБА_3 клопотання про виклик свідків суд не може задовольнити так як відсутні відомості , що саме заявлені в клопотанні особи це ті пасажири які їхали з ним в автомобілі та могли бути свідками по справі.

Отже, ОСОБА_2 заперечував, що працює в таксі, у справі відсутні докази того, що гр. ОСОБА_2 систематично надавав вартісні послуги перевезення пасажирів та отримував за це якусь визначену ціну. З наведеного вбачається, що гр. ОСОБА_2., не є суб'єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУАП. А також, суд зазначає, що дана справа про адміністративне правопорушення, не містить будь-яких інших належних доказів в розумінні ст..251 КУпАП на підтвердження здійснення ОСОБА_2 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, оскільки зазначено лише одиничний факт вчинення таких дій і немає ніяких підтверджень щодо отримання за вказані дії винагороди.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі № 0009636 від 05.03.2019 р. не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247п.1, ст.284 ч. 1 п. 3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП -

постановив:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КУпАП України закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1