ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/508/19 Головуючий І інстанції Шестак О.І.
Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ - ОСОБА_1
за участю секретаря- ОСОБА_2
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 183-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

27 листопада 2018 року головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення № 48935114 стосовно ОСОБА_3

Згідно з вказаним протоколом при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/2622/15-ц від 08 вересня 2015 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів щомісячно у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2015 року і до повноліття дитини, встановлено, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП, а саме: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року визнано ОСОБА_3 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях адміністративних правопорушень.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що його не було повідомлено про дату і час розгляду справи, копія постанови йому своєчасно вручена не була, він отримав копію оскаржуваної постанови лише 22 березня 2019 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

А тому період часу несплати аліментів особою до вступу статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Притягаючи його до відповідальності, районний суд не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу однобічно, без обєктивного зясування фактичних обставин, не звернув уваги, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, дійшов передчасного висновку про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 21 частини 2 статті 255 КУпАП державні виконавці складають протоколи про адміністративні правопорушення за статтями 183-1, 188-13 КУпАП.

Згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчою служби м.Харкова Головного територіального управлянні юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 48935114 від 06.10.2015 з примусового виконання виконавчого листа № 638/2622/15-ц від 08 вересня 2015 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів щомісячно у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2015 року і до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку ВП № 48935114/2-18 від 25.10.2018 заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_5 станом на 01.11.2018 складає 54 729,20 гривень. У звязку з тим, що боржник не надав довідки про розмір отриманого доходу за вказаний період часу, розмір аліментів обчислюється на підставі статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і складає: липень 2018 року 1947, 25 гривень, серпень 2018 року 1947, 25 гривень, вересень 2018 року 1947, 25 гривень, жовтень 2018 року 1947, 25 гривень (а.с. 5).

Станом на 01.07.2018 заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_5 складає 46 692,70 гривень

З огляду на викладене, на час складання головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчою служби м. Харкова Головного територіального управлянні юстиції у Харківській області протоколу про адміністративне правопорушення № 48935114 у ОСОБА_3 була наявна заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, за що встановлена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 183-1 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддя повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені суддею в їх сукупності, у відповідності з вимогами статей 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови судді, та виніс постанову, яка відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що період несплати аліментів особою до набрання статтею 183-1 КУпАП законної сили не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру заборгованості не спростовують висновків судді та не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за статтею 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

ОСОБА_7 не спростовано наявність заборгованості по сплаті аліментів з 06 лютого 2018 року, тобто з моменту набрання Законом України № 2234-VІІІ чинності.

Інші доводи апеляційної скарги, які би давали підстави для скасування чи зміни постанови судді, в апеляційній скарзі не вказані, й під час перегляду справи апеляційним судом не встановлені.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП та призначення адміністративного стягнення в межах мінімальної санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування або зміни постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1