Справа № 428/5360/19
Провадження №3/428/1080/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортні дані та РНОКПП відсутні, військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , механік-водій 1 десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання за реєстрацією: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2019 року о 22-00 годині старшина ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце несення служби, а саме базовий табір військової частини НОМЕР_1 та був безпідставно відсутній більше 3 годин, до 01-30 години 22.04.2019 року, тим самим недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду.
Крім того, 21 квітня 2019 року о 22-00 год. старшина ОСОБА_1 , під час виконання своїх службових обов`язків у добовому наряді по парку бойових машин, який розташований у базовому таборі в/ч НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справи за його відсутності, в письмових поясненнях, доданих до протоколів про військові адміністративні правопорушення вказав, що свою провину визнає.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: протоколами А1493 № 11, 12, 13 від 30.04.2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Статус військовослужбовця підтверджується дослідженим в судовому засіданні, копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Чернігівським міським військовим комісаріатом Чернігівської області 08.10.1996 року.
Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду, недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду, а також виконував військовий обов`язок у нетверезому стані в умовах особливого періоду.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 інвалідом не являється, військовослужбовець, згідно даних у протоколах про адміністративне правопорушення раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.
В якості обставин, що, згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає визнання вини ОСОБА_1 .
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкціями ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-36, 172-11, 172-15, 172-20, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двісті п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. (отримувач-УК у м.СЄВЄРОД/СЄВЄРОД/2181100; код отримувача- 37944909; банк отримувача:Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача(МФО)-899998; номер рахунку-2080; код класифікації доходів бюджету - 21081100).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко