Провадження № 33/4820/195/19
Справа № 676/8441/18 Головуючий в 1-й інстанції Черепахін В. О.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Габая А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 3 грудня 2018 року о 20 год. 10 хв. на автодорозі м.Камянець-Подільський смт.Стара Ушиця, 15 км.+200 м., в порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», керував транспортним засобом «Volkswagen Sharan», номерний знак DCV531, в стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам і є суперечливими. З 14 лютого 2019 року по 7 березня 2019 року постійно знаходився на стаціонарному лікуванні в Староушицькій районній лікарні №3, внаслідок чого апелянт не міг зявитися в судове засідання і здійснювати свій захист в порядку, передбаченому чинним законодавством. На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та позбавив ОСОБА_2 права на справедливий судовий розгляд, розглянувши справу у його відсутність. Вважає, що свідок ОСОБА_3 Жоау Мігель не міг посвідчувати жодні факти та писати будь-які пояснення, оскільки він є громадянином іншої держави, не розуміє української мови та нею не спілкується. Показники газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» не можуть вважатись допустимим доказом, оскільки газоаналізатор не відповідає Інструкції з експлуатації, позаяк станом на 3 грудня 2018 року вищевказаний технічний прилад не пройшов калібрування, яке має проводитися кожні шість місяців.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримував доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянув справу з істотними порушеннями закону, у відсутність ОСОБА_2, який не міг зявитися в судове засідання з поважних причин, в звязку з чим подав заяву про відкладення розгляду справи, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 3 грудня 2018 року був складений інспектором СРПП Камянець-Подільського РВП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_4, того ж дня, о 20 год. 10 хв. на автодорозі м.Камянець-Подільський смт.Стара Ушиця, 15 км.+200 м., ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Sharan», номерний знак DCV531, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1). Вказаний протокол був підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень та застережень з боку апелянта. В поясненнях в протоколі апелянт вказав, що пив пиво, що спростовує його доводи в апеляційному суді, що він взагалі не вживав спиртних напоїв.

В складеному на місці зупинки акті огляду за участю ОСОБА_2, свідків (а.с. 4,5) працівниками поліції зазначено, що огляд проводився в зв'язку з наявністю характерного запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінням обличчя. ОСОБА_2 в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Жоау Мігель погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, під час якого було встановлено факт перебування у стані алкогольного спяніння (покази тесту 2,56 %о). Вказані обставини давали право поліцейському проводити такий огляд, з результатами якого погодився ОСОБА_2, засвідчивши ці обставини своїм підписом у акті огляду, роздруківці спеціального технічного приладу та у протоколі, що спростовує його доводи про те, що він незгодний був з результатами огляду. Доводи апелянта про неповне з'ясування судом таких обставин не приймаються до уваги, зважаючи на встановлений факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

На переглянутому відеозаписі чітко зафіксовано, що поліцейськими неодноразово розяснювалось апелянту право пройти огляд і в медичному закладі, тому протилежні доводи апелянта не можуть бути враховані.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані спяніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обовязковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта, чим позбавив його права на справедливий судовий розгляд, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Твердження апелянта, що він перебував на стаціонарному лікуванні та не міг зявитися в судове засідання, не можуть слугувати підставою для скасування судом постанови, позаяк апелянт не надав як суду першої інстанції, так і в апеляційному суді доказів того, що його хвороба перешкоджала його зявленню в судові засідання, в тому числі, в день коли судом ухвалене рішення.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 неодноразово своєчасно та належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 жодного разу не зявився в судове засідання, не надав суду особисто або через родичів обєктивних доказів, які б підтверджували ту обставину, що зазначені в медичних довідках хвороби позбавляли його можливості прибути в судові засідання. Судом було розцінено вищевказані дії ОСОБА_2 як явне небажання бути присутнім у судовому засіданні, а також як намагання затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

В випадку нез'явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не прибула у судове засідання, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 відсутні.

При розгляді справи щодо ОСОБА_2 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Доводи ОСОБА_2, що свідок ОСОБА_3 Жоау Мігель не міг посвідчувати жодні факти та писати будь-які пояснення, оскільки він є громадянином іншої держави, не розуміє української мови та нею не спілкується, на увагу не заслуговують, оскільки на відео чітко зафіксовано, що вищевказаний свідок під час спілкувався з працівниками поліції вказував, що розуміє українську мову і перекладача не потребує, вільно спілкувався українською мовою, на їх вимогу надав документ, що посвідчує його особу.

Правовий статус свідків визначено в ст.272 КУпАП, відповідно до якої, як свідок у справі про адміністративне правопорушення, може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що вказана особа не могла бути залучена понятим, під час огляду водія на стан спяніння, не можуть бути враховані.

Необхідності виклику та допиту як понятих, так і поліцейських, не було ні в суду першої інстанції, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду, позаяк обставини зупинки поліцейськими транспортного засобу, проходження апелянтом огляду в присутності двох понятих зафіксовано на відеозаписі, переглянутому під час апеляційного розгляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо неможливості врахування результатів огляду на стан спяніння, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, з допомогою спеціального технічного засобу «Drager alcotest 6810», то апеляційний суд звертає увагу, що вищевказаною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, визначено процедуру проведення огляду, в тому числі на стан алкогольного спяніння. П. 3 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 1 вересня 2014 року був виданий сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу (серії В № 007604), який засвідчував, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT, код УКТ ЗЕД НОМЕР_1, які серійно виробляються фірмою Drager Safeti AG &Co. KGaA, Німеччина,відповідали затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, а також вимогам технічної документації виробника, що давало право виробнику чи його представникам право на ввезення такого засобу вимірювальної техніки на митну територію України.

Доводи апелянта щодо недотримання 6-ти місячного терміну між проведенням калібрування приладу, як підстави для визнання результатів такого огляду недійсними, не можуть бути врахованими з наступних підстав.

Періодичність повірки вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України № 1417/29547 від 01.11.2016 року і становить один рік. За даними ДП «Укрметртестстандарт» інтервал між регулюванням (калібруванням) приладів згідно з експлуатаційною документацією на застосований газоаналізатор складає 12 місяців.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_2 на стан спяніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог законодавства, тому відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя