ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Дорошенко А.П.

іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Серебрія Бершадського району Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови судді, 14 листопада 2018 року о 16 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись на транспортному засобі ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Богоявленському зі сторони вул. Театральна в бік вул. Олійника, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом Шевроле Авео, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що зупинився попереду в попутному напрямку, чим порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що приймаючи рішення, суддя не звернув уваги та не з`ясував, якими діями та хто з водіїв створив небезпечну дорожню обстановку, що призвела до аварійної ситуації. На думку апелянта, в причинному зв`язку з наслідками, що настали, визнаються порушення Правил дорожнього руху з боку того водія, який створив аварійну ситуацію та хто з них мав більшу можливість уникнути ДТП.

Вважає, що характер пошкоджень, які отримали обидва транспортні засоби, вказують на те, що при первинному контактуванні не було прямого удару, який є характерним для ДТП з порушенням дистанції руху. На думку ОСОБА_1 , зазначені пошкодження могли утворитися при зміні напрямку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2

Апелянт посилається на показання свідка ОСОБА_3 , який в суді підтвердив, що саме ОСОБА_2 несподівано змінив напрямок руху з крайньої правої смуги в крайню ліву полосу, по якій він рухався на своєму автомобілі. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дорошенко А.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2 , показання експерта ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддя не дотримався.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою до нього, поясненнями ОСОБА_2 та фотознімками з місця ДТП.

З даними висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №281926, 14.11.2018 року о 16 год. 50 хв., водій ОСОБА_1 , рухаючись на транспортному засобі ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 , по пр. Богоявленському зі сторони вул. Театральної в бік вул. Олійника, в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом Шевроле Авео, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що зупинився попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

З матеріалів справи слідує, що в обгрунтування даних, які викладені у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення, покладені пояснення іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2 , який стверджував, що керував транспортним засобом ОСОБА_5 , та рухався по пр. Богоявленському в бік вул. Південної в крайній лівій смузі. Пояснив, що зупинився перед пішохідним переходом для того, щоб пропустити пішохода, а через декілька секунд, почув гуркіт та різкий удар в задню частину свого автомобіля.

Проте, в суді першої інстанції ОСОБА_2 надав інші пояснення, яким не надана належна оцінка. Так, ОСОБА_2 зазначив, що він рухався по пр. Богоявленському зі сторони вул. Театральної в бік вул. Олійника в правій смузі руху. В подальшому, впевнившись в безпеці свого маневру, він перестроївся в ліву смугу руху. Після чого, ОСОБА_2 зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішохода та відчув удар в задню частину свого автомобіля.

Разом з тим, доводи ОСОБА_1 про те, що не з його вини сталася ДТП, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які він надав безпосередньо після ДТП, він рухався на транспортному засобі ЗАЗ 1102 в крайній лівій смузі руху по пр. Богоявленському зі швидкістю приблизно 50 км/год. Зазначив, що коли він під`їжджав до перехрестя пр. Богоявленського з вул. Олійника, то побачив, як транспортний засіб Шевроле Авео різко звернув з правої крайньої смуги на ліву смугу, в результаті чого, він почав різко гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалося, оскільки відстань між автомобілями була короткою.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що вважає винним водія транспортного засобу ОСОБА_6 ОСОБА_2 , який рухався паралельно з ним в правій смузі руху та різко змінив напрямок руху, виїхавши на його смугу, а потім раптово загальмував, в результаті чого і сталася ДТП.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 узгоджуються зі складеною працівниками поліції схемою місця ДТП, даними щодо характеру пошкоджень транспортних засобів, поясненнями свідка ОСОБА_3 , висновком експертного дослідження №7 від 07.05.2019 р., поясненнями експерта ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, а також фотознімками, що містяться в матеріалах справи.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив свої письмові пояснення, які він надав після ДТП та зазначив, що 14.11.2018 р. він перебував на передньому пасажирському сидінні в автомобілі ЗАЗ 1102, під керуванням ОСОБА_1 Вказаний автомобіль рухався по пр. Богоявленському зі сторони вул. Театральної в бік вул. Олійника в лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 45-50 км/год. В попутному напрямку, в правій смузі рухався автомобіль Шевроле Авео білого кольору, який без ввімкненого лівого покажчика повороту, різко перестоявся у ліву смугу руху, по якій вони рухались. В подальшому, водій транспортного засобу ОСОБА_5 раптово загальмував, а тому ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, намагаючись уникнути зіткнення. Але, оскільки все відбувалося несподівано, зіткнення все одно сталося.

Як слідує зі схеми ДТП, ширина проїзної частини пр. Богоявленського складає 15,1 м. Проїзна частина поділена на чотири смуги руху, по дві смуги руху в попутному та зустрічному напрямках.

Дорожньо-транспортна пригода сталася на лівій смузі руху, яка поділена на дві смуги в попутному напрямку, шириною по 3,7 м кожна.

Зіткнення відбулося на відстані 5,3 м від краю правої смуги руху. При цьому, транспортний засіб Шевроле ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_2 , знаходився на відстані 4,2 та 4,1 м (передня та задня частина відповідно) від краю лівої смуги перед пішохідним переходом, а транспортний засіб ЗАЗ 1102, під керуванням ОСОБА_1 , знаходився позаду транспортного засобу Шевроле Авео на відстані 5 та 5,3 м (передня та задня частина відповідно) від краю правої смуги руху. Гальмівний шлях транспортного засобу ЗАЗ 1102 становив 11,7 м.

Згідно схеми ДТП, транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження:

-автомобіль ОСОБА_5 мав пошкодження задньої лівої частини бампера та кріплення бампера з лівого боку;

-автомобіль ЗАЗ 1102 мав пошкодження передньої правої фари, переднього бампера з правого боку, деформовано решітку радіатора та пошкоджено капот.

В матеріалах справи також містяться фотознімки з місця ДТП, де відображені транспортні засоби, їх розміщення відносно один одного та на проїзній частині, а також відображені механічні пошкодження автомобілів, осип скла від розбитих фар та гальмівний шлях транспортного засобу ЗАЗ 1102.

До апеляційного суду також наданий висновок експертного дослідження №7 від 07.05.2019 р., з якого вбачається, що в ході експертного дослідження встановлено, що під час первинного контактування автомобіль ЗАЗ 1102 (під керуванням ОСОБА_1 ) розташовувався передньою правою частиною до задньої лівої частини автомобіля Шевроле Авео, під керуванням ОСОБА_2 під кутом імовірно близьким до 14 градусів відносно їх поздовжніх осей. Первинне контактування транспортних засобів сталося в лівій смузі руху в напрямку до перехрестя, на відстані від 5,0 до 5,5 м щодо правого краю проїзної частини відносно напрямку руху обох транспортних засобів.

Безпосередньо перед зіткненням автомобіль ЗАЗ 1102 рухався прямолінійно та паралельно повздовжній осі проїзної частини. Автомобіль Шевроле Авео знаходився під кутом до повздовжньої осі проїзної частини з орієнтацією передньої частини автомобіля до зустрічної смуги руху, що свідчить про те, що транспортний засіб Шевроле ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_2 здійснював маневр перестроювання на ліву смугу руху безпосередньо перед самим зіткненням транспортних засобів.

Ці висновки підтвердив в апеляційному суді експерт ОСОБА_4 .

У апеляційного суду немає підстав вважати зазначені висновки невірними, оскільки в їх основу покладені дані схеми ДТП, фототаблиці з місця ДТП та дані щодо характеру пошкодження транспортних засобів.

Тому, апеляційний суд вважає, що є слушними доводи апелянта про те, що характер пошкоджень, які отримали обидва транспортні засоби, вказують на те, що при первинному контактуванні не було прямого удару, який є характерним для ДТП з порушенням дистанції руху, а зазначені пошкодження могли утворитися при зміні напрямку руху одного з транспортних засобів, що і підтвердилося дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Таким чином, дані, що відображені на схемі ДТП, дані щодо характеру пошкоджень транспортних засобів, а також дані, що містяться в експертному дослідженні №7 від 07.05.2019 р. узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 та дослідженими в суді фотознімками, і вказують на те, що саме водій ОСОБА_8 змінив напрямок свого руху, перестроївся з правої смуги в ліву смугу руху, а потім різко загальмував, що і призвело до зіткнення з транспортним засобом, під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався позаду в лівій смузі руху.

Отже, під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя належним чином не перевірив пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не надав оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності, а висновки судді фактично ґрунтуються лише на поясненнях водія ОСОБА_2 , які не узгоджуються з даними щодо дорожньої обстановки на момент складання схеми ДТП та щодо характеру пошкоджень транспортних засобів.

Отже, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, оскільки суддя неповно дослідив всі докази по справі, у зв`язку чим прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова