АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/158/19 Справа № 696/1092/18 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Смілянського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 386922 від 14.10.2019 року, складеного поліцейським Кам'янського ВП Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4, 14 жовтня 2018 року о 17 год. по вул. Шевченка, в м. Камянка Дюкін ОСОБА_5 керував мопедом «Карпати» в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився приладом «Драгер № 6810» проба позитивна 0,93 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Смілянського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП він не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції 19.12.2018 року, оскільки жодних повідомлень із суду не отримував.

Апелянт вважає, що постанова судді місцевого суду про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, так як суддею не надано правової оцінки порушенням поліцейським ст. 254 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, у звязку з неврученням копії протоколу ОСОБА_3

Крім того, апелянт вказує, що свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, були лише свідками проходження ним огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», а не свідками керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Також ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського районного суду від 19.12.2018 року, оскільки в судовому засіданні він присутній не був, про розгляд справи належним чином не повідомлений, а копію оскаржуваної постанови отримав поштою лише 11.01.2019 року.

Належним чином двічі повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні 19.12.2018 року в суді першої інстанції ОСОБА_3 присутній не був, копію постанови отримав поштою 11.01.2019 року, а апеляційну скаргу подано 21.01.2019 року.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення БД № 386922 від 14.10.2019 року, складеного поліцейським Кам'янського ВП Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4, згідно якого 14 жовтня 2018 року о 17 год. по вул. Шевченка, в м. Камянка Дюкін ОСОБА_5 керував мопедом «Карпати» в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився приладом «Драгер № 6810» проба позитивна 0,93 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

- актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що огляд проведений у звязку з виявленими ознаками, зокрема різкий запах алкоголю з ротової порожнини, за допомогою алкотестеру Драгер 6810, результат позитивний 0,93 ‰. Із даним результатом погодився і сам ОСОБА_3, про що зробив запис у відповідній графі Акту;

- позитивного результату тестування на алкоголь приладом Драгер Алкотест 6810 0,93 ‰, з результатами якого ознайомлений ОСОБА_3, про що свідчить його підпис на роздруківці результатів тесту;

- поясненнями ОСОБА_3 в протоколі про адміністративне правопорушення про те що він 14.10.2018 року о 17 год. керував мопедом «Карпати», а перед цим випив 0,5 л пива, пройшовши огляд на стан спяніння приладом Драгер, результат був позитивним та становив 0,93 ‰, з результатом ОСОБА_3 згодний;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8, в присутності яких було проведено огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_3 та встановлено позитивний результат 0,93 ‰.

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських, з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та був зупинений працівниками поліції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні докази керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, спростовуються наведеними доказами, дослідженими та оціненими як судом першої, так і апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на те, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, не є підставою для скасування законної та обгрунтованої постанови судді місцевого суду та не спростовують наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, були лише свідками проходження ним огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», а не свідками керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, цілком узгоджується із вимогами п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, згідно якого огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, суддя враховує, що, будучи незгодним з діями інспекторів поліції по складанню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 будь-яких заперечень по даному факту під час складання протоколу не надавав, а навпаки був згодний із результатами огляду на стан спяніння та фактом керування мопедом «Карпати» у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене, оскільки вина ОСОБА_3 доведена належними доказами, які містяться в матеріалах справи, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Смілянського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Смілянського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба