Провадження № 33/824/1084/2019 Суддя-доповідач - ПолосенкоВ.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 18 січня 2019 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 01.11.2018 року о 23 год. 09 хв. в м. Києві по вул. Тульчинській, буд. 118/2, керував автомобілем марки «RENAULT», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що від проходження тесту на стан сп'яніння він не відмовлявся, так як, погодився проїхати до медичного закладу «Соціотерапія» для проходження огляду. Даний факт може підтвердити свідок ОСОБА_5, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що після приїзду до медичної установи, працівник поліції ОСОБА_6, посилаючись на велику чергу для проходження медогляду, запропонував йому підписати протокол без проходження огляду, посилаючись на брак часу. Крім того, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням законодавства, так як, в протоколі не вказано від якого сп'яніння була відмова від проходження огляду та відсутнє направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують подію та склад даного адміністративного правопорушення.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 18 січня 2019 року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_3 01.11.2018 року в м. Києві по вул. Тульчинській, буд. 118/2, керував автомобілемз ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3. у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 169157 від 01.11.2018 року, який підписаний ОСОБА_3та свідками, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_3, який відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'яу встановленому законом порядку, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки будь-яких пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_3 не надав, зі скаргами на неправомірні дії працівників поліції не звертався та самостійно не пройшов медичний огляд у медичному закладі протягом двох годин з моменту зупинки.

Суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 18 січня 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко