КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання - Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд постанову Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 вказує на порушення його права на захист, так як йому не було надано можливості забезпечити захисника, та на неповноту судового розгляду, оскільки як стверджує апелянт в матеріалах справи відсутні допустимі та належні дані про керування ним транспортним засобом у стані сп'яніння, що залишилось судом поза увагою, а також судом не було допитано свідків. Наголошує, що пройшовши на місці огляд на стан сп?яніння, з результатами якого він категорично не погодився, наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, на що поліцейські ніяк не відреагували. Зазначає, що протокол він підписав під примусом поліцейських.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 11.12.2018 приблизно о 05 год. 31 хв. керував автомобілем «Mazda 626», номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3, та рухався по вул. Кільцева дорога, 68 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння (0.41%о). Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер Алкотест-6820», ARHK-0477, тест №913. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 «а» ПДР.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити надавши суду пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, вирішивши заявлені ОСОБА_2 клопотання, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П.2.9 а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №227613 від 11.12.2018 в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, вказано відомості про свідків і їх підписи, пояснення ОСОБА_2 ("З поруш. згоден, випив ввечері пляшку пива, до працівників поліції претензій не маю") та його підпис, дані щодо вилучених документів, тощо (а.с. 1);

- роздруківкою приладу "Драгер" Алкотест 6820 від 11.12.2018, згідно якого результат тестування ОСОБА_2 становить 0.41%о, що також ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_2, в якому вказано спеціальний технічний засіб за допомогою якого проводився огляд, результат огляду, відомості про свідків (а.с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 11.12.2018, які засвідчили, що ОСОБА_2 в їх присутності пройшов огляд на стан сп?янніня на приладі "Драгер" і результат показав 0.41%о (а.с. 4);

- розпискою про те, що ОСОБА_6 зобов?язується доставити транспортний засіб «Mazda626», номерний знак НОМЕР_1, за місцем проживання водія (а.с. 5);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 при свідках надав згоду на проведення огляду на стан сп?яніння на приладі "Драгер". Поліцейським зроблено контрольний забір повітря, роз?яснено водію порядок проходження огляду, озвучено допустиму норму. Після проходження ОСОБА_2 алкотесту, поліцейський озвучив результат огляду ? 0.41%о. На питання поліцейського до водія що він вживав, ОСОБА_2 повідомив ? "пивко" (а.с. 6).

Наведені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв?язку ? достатності для підтвердження висновку суду першої інстанції щодо доведеності вини водія ОСОБА_2 в порушенні ним приписів п.2.9. а) ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо його незгоди на місці з результатом пройденого алкотесту, а також щодо його бажання пройти огляд в медичному закладі ? суд відноситься критично, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_2 добровільно пройшов огляд з використанням приладу "Драгеру", будь-яких заперечень чи незгоди з результатом не висловлював, вимог пройти огляд у медичному закладі не висував, підтвердив вживання алкоголю.

Вказаним відеозаписом також спростовуються і посилання апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що протокол він підписав під примусом поліцейських, оскільки наявне відео підтверджує добровільність дій водія.

Стосовно відмови судом у допиті свідків, то апеляційний суд погоджується з такою позицією суду першої інстанції зважаючи на наявність у матеріалах справи їх письмових пояснень, акту огляду, а також відео з нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксовано проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп?яніння за участі свідків.

Щодо порушення права на захист ОСОБА_2, то суд вважає такі доводи надуманими, оскільки у апелянта було достатньо часу, а саме більше місяця з часу повідомлення його судом про розгляд справи, для забезпечення участі захисника. Крім того на відсутність намірів у ОСОБА_2 залучати захисника свідчить також і його незалучення на стадії апеляційного перегляду справи.

За таких обставин, оскільки вина ОСОБА_2 доведена сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, в той час як доводи поданої апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019 та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 25.01.2019, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/1016/1057/2019

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Жмудь В.О.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.