П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/524/19

Номер провадження 3/530/101/19

08.05.2019 р. суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Зіньківського відділення поліції Гадяцького Відділу поліції ГУНП в Полтавській області за ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, ПП «Перспектива-М» директор, мешканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності раніше не притягувався,-

ВСТАНОВИВ:

До Зіньківського районного суду Полтавської області від Зіньківського відділення поліції Гадяцького Відділу поліції ГУНП в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 , 11.04.2019 року, о 10 годині 00 хвилин, на автодорозі Лубни-Миргород-Опішня та Полтава-Суми, керуючи автомобілем, марки VOLVO XC 60 , д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на даному перехресті та скоїв зіткнення з попутним транспортним засобом, автобусом КАВЗ 685 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.14.6 а ПДР України.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його присутності суду не надав.

У суду не має даних про причину неявки ОСОБА_1 , сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином, але подав заяву про розгляд справи без його присутності, а тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи.

Відповідно до статті 268 КУпАП встановлений обов"язок учасника судового процесу та його представника добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування правопорушника про розгляд справи. Згідно електронного сайту Зіньківського районного суду Полтавської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Строки, встановлені КУпАП, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторона має вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учаснику справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що суди повинні при розгляді справ про адміністративне правопорушення з`ясовувати всі обставини перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 , повністю підтверджується поясненням ОСОБА_2 , наданим в судовому засіданні, згідно якого він вказав, що 11.04.2019 р. біля 10 години, він керував автобусом КАВЗ 685 д.н.з. НОМЕР_2 , включив показчик повороту та почав здійснював поворот ліворуч. В його автобусі були пасажири. Під час маневру автобус отримав удар зліва та механічні пошкодження від автомобіля VOLVO.

Протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), схемою місця ДТП, згідно якої автобус КАВЗ знаходиться на відстані 9.8 - 8.6 метра від правого краю дороги. З лівої сторони автомобіля мається гальмівний шлях довжиною 11,8 метра позначено на схемі під номером 4 та осип фарби під номером три (а.с.3). Поясненнями ОСОБА_2 ( а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с.6), постановою № 108157, згідно якого на ОСОБА_1 накладено стягнення за непред`явлення полісу обов`язкового страхування 11.04.2019 року, о 10 годині 00 хвилин працівникам поліції (а.с.8).

Суд критично відносить до пояснення ОСОБА_1 , який не визнав свою вину і його пояснення рахує як спосіб захисту як і його пасажирки, ОСОБА_4 , яка є підлеглою ОСОБА_1 , який працює директором ПП «Перспектива М».

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Обираючи вид стягнення, суддя визнає обставинами, що пом"якшують відповідальність визнання вини, щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність - суддя не вбачає.

Беручи до уваги особу правопорушника, наслідки скоєного для громадян і суспільства, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, матеріальний стан, обставини, які обтяжують і пом"якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень у подальшому.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору у справах про адміністративні правопорушення встановлено в сумі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст ст. 33-35, 124, 284, 289, 294 КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти стягнення виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнути зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер суду невідомий, ПП «Перспектива-М» директор, мешканця АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 копійок судового зборуна користь держави (Державної судової адміністрації України) отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 2203010.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко