П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2019 Справа №607/2411/19
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській бласті ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1, не працюючого,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ГП №135724 від 25.01.2019року о 15год. 00хв. в м.Тернополі по вул.Живова, 9 в магазині «Єва» гр.ОСОБА_1 здійснив спробу крадіжки таємно, намагався винести з магазину виріб: ножиці для манікюру AS-701 в кількості двох штук, загальною вартістю без ПДВ 86грн. 46коп.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП не визнав та суду пояснив, що наміру викрадати ножиці у нього не було, він дійсно взяв ножиці і мав намір підійти до продавця, проте повернувся і поклав товар на місце.

Викликані для допиту свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, не зявилися в судове засідання, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері власності. Предмет посягання - будь-яке майно, вартість якого не перевищує 3 грн. 60 коп.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (матеріальний склад). З урахуванням співвідношення максимальної вартості предмета посягання за цією статтею із реальними соціально-економічними умовами є недоречним проведення теоретичного розмежування між формами здійснення дрібного викрадення чужого майна, а так само і рівень санкцій, передбачених в якості адміністративного стягнення за його вчинення.

Суб'єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Мотив і мета адміністративного правопорушення - факультативні ознаки суб'єктивної сторони складу проступку. Під мотивом розуміють усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яким вона керувалася під час вчинення проступку. Мета - це наслідок, результат, якого прагне досягти особа, що вчиняє адміністративне правопорушення.

Матеріали провадження не містять доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні дрібного викрадення чужого майна, а фабула адміністративного правопорушення, викладена в самому протоколі, не відображає дійсних обставин, здобутих під час слухання справи в суді, крім того у протоколі ГП №135724 від 25.01.2019року та письмових поясненнях свідків містяться виключно дані про спробу вчинення крадіжки, а не про вчинення крадіжки.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого вимогами ч.1 ст.51 КУпАП, а тому адміністративну справу слід провадженням закрити.

Відповідно до вимог ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП ,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.51 КУпАП провадженням закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк