13.05.2019 Справа №607/6516/19
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 607/6516/19

13 травня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю - ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2019 о 19 год. 44 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Протасевича та Л.Українки, водій автомобіля Chevrole Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виконуючи поворот ліворуч на вул. Л.Українки не дав дорогу автомобілю Volkswagen Transporter 25 TDI, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що його вини у вчинені дорожньо-транспортної пригоди немає, оскільки він ПДР не порушував. Пояснив, що він рухався по вул.Протасевича в напрямку Збаразького кільця та на перехресті мав намір повернути ліворуч на вул.Л.Українки. Увімкнувши покажчик лівого повороту, перестроївся у ліву смугу, зменшив швидкість, пропустив зустрічний автомобіль та розпочав маневр повороту. Повернувши автомобілем майже на 90 градусів відчув як у нього в`їхав автомобіль Volkswagen Transporter 25 TDI, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 Винним у вчиненні ДТП вважає ОСОБА_3 , який здійснював рух на великій швидкості та на заборонений червоний сигнал світлофора.

Крім того, вважає, що локалізація та характер пошкоджень транспортних засобів свідчать про те, що саме ОСОБА_3 порушив ПДР України та не надав йому можливості закінчити маневр повороту, розпочатий з дотриманням ПДР України.

Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 вказав, що вказана дорожньо-транспортна пригоди, яка мала місце 10 березня 2019 року, відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР України. Він не здійснював рух на червоний сигнал світлофора та будь-яких протоколів відносно нього складено не було. Вважає, що саме ОСОБА_1 порушив ПДР, оскільки останній виконуючи поворот ліворуч зобов`язаний був дати дорогу його транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо.

Інспектор поліції Вівчар Н.М., який оформляв протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що прибувши на місце ДТП оформив протокол згідно пояснень учасників ДТП та місця розташування транспортних засобів, при цьому, було враховано місце осипу уламків транспортних засобів. Очевидців та свідків даної ДТП встановлено не було. Вважає, що протокол та інші матеріали складені у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, прийшов до наступних висновків

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із змісту протоколу серії БД № 198261 від 10 березня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують порушення п.п. 16.13, 2.3б ПДР, а саме не надання дороги автомобілю, який рухався прямо, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно з вимогами п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Положеннями п. 1.5 ПДР встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі ( п. 2.3.б ПДР).

В силу вимог п. 16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Відповідно до вимог п.10.1 Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних порушень ПДР доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- даними, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №198261 від 10 березня 2019 року, де відсутні будь -які письмові заперечення ОСОБА_1 щодо обставин викладених у ньому;

-схемою місця ДТП, яка сталася 10 березня 2019року, що підписана учасниками ДТП, у тому числі ОСОБА_1 , відтак останній погодився із обставинами зазначеними на ній;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 10 березня 2019 року, згідно яких останній зазначив, що рухався по вул.Протасевича прямо, у той час, коли водій, що рухався по вул.Протасевича, виконуючи поворот ліворуч на вул. Л.України не надавав йому переваги у русі.

Дослідивши в судовому засіданні вищенаведені докази, у тому числі схему місця ДТП, суд приходить до висновку, що водій транспортного засобу марки Chevrole Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виконуючи поворот ліворуч на вул.Л.Українки не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху та не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 16.13, 2.3 б ПДР, знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП, яка мала місце 10 березня 2019 року.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б свідчили, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є безпідставними та жодними доказами не підтвердженні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 198261 від 10 березня 2019 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди до протоколу, поясненнями потерпілого, відповідно до яких ОСОБА_3 рухався по вул. Протасевича до перехрестя по головній дорозі прямо. Автомобіль марки Chevrole Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався у зустрічному напрямку та повертаючи ліворуч на вул.Л.Українки, не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується обставинами відображеними у схемі місця ДТП, зокрема розтащуванням місця осипу (9), що підтверджує первинне місце контактування транспортних засобів та спростовує пояснення ОСОБА_1

Виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд не приймає до уваги, надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 зокрема про те, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 10 березня 2019 року сталася не з його вини, а з вини ОСОБА_3 як безпідставні та такі, що не мають значення для вирішення даної справи. Судом встановлено, що будь-які матеріали про порушення ОСОБА_3 ПДР України, внаслідок чого мала місце дорожньо-транспортна пригода 10 березня 2019 року, до суду не надходили. Відповідний орган при виявленні правопорушення зобов`язаний скласти протокол та направити його на розгляд до відповідного органу. У даній справі, суд вирішує лише питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відносно якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження про те, що ОСОБА_3 рухався на заборонений сигнал світлофора не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті 124 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення

В силу вимог п.п. 8,13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності , Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

З посвідчення серії НОМЕР_3 від 20 червня 2015 року встановлено що ОСОБА_1 має право на пільги встановленні законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Відтак, останній звільнений від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя