Справа №461/7181/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Галицького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює начальником відділу у Львівській залізниці, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 124098 від 10.09.2019 р., ОСОБА_1 не належно виконує батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , 2012 року народження, яка 24.08.2019 р. об 21:30 год. в парку Ів. Франка перебувала без нагляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні не визнав. Зазначив, що виховує дитину належним чином та належним чином виконує батьківські обов`язки. 24.08.2019 р. донька постійно перебувала під його наглядом, а коли каталась на велосипеді саме батько знайшов доньку, а не поліція.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину. Із наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 він виховує дитину належним чином та належним чином виконує батьківські обов`язки. В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які могли б свідчити, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Матеріалами справи не доведено яким саме чином ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки і як саме ухиляється від їх виконання. Крім цього, суду не доведено, що дочка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , проживає в неналежних умовах, а також не доведено, що остання в силу свого віку не навчається.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, судом не здобуто даних про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко