Справа №: 700/416/19
Провадження № 3/700/102/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 травня 2019 року суддя Лисянського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., за участю секретаря Сіденко Н.П., прокурора Прудиус О.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Федюківка, Лисянського району, Черкаської області, громадянин України, проживає в АДРЕСА_1, працює сільським головою АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_2, код РКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу №315007 від 05 квітня 2019 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що являючись сільським головою с. Вотилівка та субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «б»., п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», не маючи законних підстав, в умовах реального конфлікту інтересів, підписав рішення Вотилівської сільської ради №21-13/VII «Про позицію сільської ради щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту учасникам АТО» від 06 грудня 2017 року та під час підписання клопотання до ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, яким його сину ОСОБА_2 було вирішено надати земельну ділянку в адмінмежах Вотилівської сільської ради, чим порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинивши адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу №315008 від 05 квітня 2019 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1 будучи сільським головою с. Вотилівка та субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «б»., п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив відповідно до закону Національне агентство чи інший визначений законом орган чи колегіальний орган, належним чином про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання рішення Вотилівської сільської ради №21-13/VII «Про позицію сільської ради щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту учасникам АТО» від 06 грудня 2017 року та під час підписання клопотання до ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, яким його сину ОСОБА_2 було вирішено надати земельну ділянку в адмінмежах Вотилівської сільської ради, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинивши адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор просив суд притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП застосувавши до нього покарання згідно санкції даної норми, вважаючи його вину у вчиненні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією доведеною.

ОСОБА_1 та його адвокат Бесараб В.М. просили закрити справу, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Дане рішення сільської ради має дорадчий характер і жодним чином не впливає на надання земельних ділянок державної форми власності за мажами населеного пункту, якими сільська рада не розпоряджається. Більше того, сільський голова зобовязаний підписати рішення, яке прийняте колегіальним органом згідно ЗУ «Про місцеве самоврядування», хоча він при прийнятті рішення участі в голосуванні не приймав. Відсутні наявність повноважень на прийняття рішення та факт реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працює сільським головою с. Вотилівка та до сільської ради надійшло клопотання від ГУ Держгеокадастру у Черкаській області «Про позицію сліьскої ради щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту учасникам АТО». Оскільки в сільській раді відсутня узгоджувальна рада щодо погодження даних питань, він виніс це питання на сесію сільської ради. Коли почав оголошувати список поіменно, депутати запропонували проголосувати за список в цілому на що він погодився, але у часті в голосуванні не брав, так як у списку були його два сини. Про те, що у списку є його син, ОСОБА_2 який не є учасником АТО, він сесію сільської ради не повідомляв, але участі в голосуванні не брав.

Вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до рішення Вотилівської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області від 13 листопада 2015 року №1-1/VII «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів Вотилівської сільської ради та Вотилівського сільського голови», ОСОБА_1 було обрано Вотилівським сільським головою на місцевих виборах 25 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ст.12-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані, вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частиною 1 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Частиною 2 ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що здійснення контролю за дотриманням вимог частини першої цієї статті, надання зазначеним у ній особам консультацій та розяснень щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, поводження з майном, що може бути неправомірною вигодою та подарунками, покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідальність за адміністративне правопорушення за статтею 172-7 КУпАП України передбачена за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачене притягнення особи до адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно клопотання про надання земельних ділянок Лисянського району в адмінмежах Вотилівської сільської ради (а.с. 24), що є додатком до рішення сесії сільської ради від 06 грудня 2017 року №21-13/VII «Про позицію сільської ради щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту учасникам АТО», погоджено відведення земельних ділянок безоплатно у власність за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства, в тому числі синові сільського голови ОСОБА_2.

В протоколі двадцять першої сесії сьомого скликання від 06 грудня 2017 року відсутній запис про повідомлення ОСОБА_1 щодо конфлікту інтересів, оскільки його син включений у дані списки, також не повідомлялось ним про це і при підписанні рішення та протоколу сесії, що підтвердив ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Пунктом 6 статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської хартії місцевого самоврядування» визначено, що у процесі планування і прийняття рішень щодо всіх питань, які безпосередньо стосуються органів місцевого самоврядування, з останніми мають проводитися консультації, у міру можливості своєчасно і належним чином.

Майбутнє виділення земельних ділянок стосувалось інтересів територіальної громади с. Вотилівка, так-як дані земельні ділянки знаходяться в адміністративних межах Вотилівської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області. Отже, рішення сільської ради повинно було прийматись як консультативне, для подальшого прийняття відповідного рішення компетентним органом державної влади.

У порушення вказаних вимог, ОСОБА_1 будучи сільським головою, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів під час розгляду питання щодо прийняття рішення та його підписання «Про позицію сільської ради щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту учасникам АТО» 06 грудня 2017 року.

Незважаючи на встановлені наведеними вище правовими нормами вимоги, ОСОБА_1 не вжив передбачених законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також не повідомив сільську раду про наявність реального конфлікту інтересів.

За таких обставин суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з положеннями ч.2 ст.172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.ст.245,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом... Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року вказано, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права їм. В.М.Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р.А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) Наявність повноважень на прийняття рішення;

4) Наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Згідно протоколу двадцять першої сесії сьомого скликання Вотилівської сільської ради від 06 грудня 2017 року, (а.с. 16-22) списку осіб які голосували за рішення «Про позицію сільської ради щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту» (а.с. 26), сільський голова ОСОБА_1 взагалі участі у голосуванні не приймав.

З вказаного можна зробити висновок про відсутність дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Сам по собі факт підписання рішення колегіального органу та на його виконання відповідного клопотання, в силу своїх посадових обовязків, не становить собою складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 7, 172-7, 247, 251, 256, 278 КУпАП суддя,

Постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (Одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. в дохід держави.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 172-7 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1) судовий збір у сумі 384 грн 20 коп (триста вісімдесят чотирі гривні 20 коп) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів УК у Лисянському районі Черкаської області код отримувача за , банк отримувача Управління Державної казначейської служби України Черкаській області, код банку отримувача МФО 899998, рахунок отримувача 0265, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу до примусового виконання становить три місяці, з дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. Д. Пічкур