ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/353/19
Номер провадження № 33/819/195/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., за участю адвоката Лошкарьова Ф.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 березня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо нього, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме порушення п.2.9 «а» ПДР України - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та накладено штраф в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновку суду встановленим фактам, вирішив справу із завідомим порушенням вимог щодо безсторонності суду. В мотивування вимог посилається на те, що при зупинці працівниками поліції транспортного засобу «Jaguar», 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 знаходився в якості пасажира, оскільки автомобілем керувала ОСОБА_2 , яка була допитана в ході розгляду справи в суді першої інстанції і надала аналогічні пояснення. В апеляційній скарзі зазначає, що зупинка автомобіля була зумовлена через «не зупинку на знак, який стояв осторонь розгорнутий в іншу сторону», однак при встановленні відсутності водійського посвідчення та документів на автомобіль у ОСОБА_2 , інспектор поліції вказав на поміщення автомобіль на штраф майданчик, проблематичне його повернення та примусив ОСОБА_1 пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння газоаналізтором DRAGER ALCOTEST. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що справа була розглянута у його відсутності, оскільки повісток на 28.03.2019 року він не отримував; що суд першої інстанції не допитав працівників поліції в якості свідків (на заявлене ним клопотання), а тільки взяв до уваги наданий відеозапис, який визнав допустимим доказом вини правопорушника; що суд прийняв в якості доказу лист Управління патрульної поліції в Херсонській області при винесення відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, однак така постанова відсутня, а тому вважає, що вищезазначені факти призвели до розгляду справи поверхнево та формально. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2019 року, оскільки про наявність постанови йому стало відомо після її оприлюднення 08.04.2019 року на сайті суду, постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Лошкарьова Ф.А, який вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, вважаю, що воно підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП та доходжу висновку за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 195840 від 31.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 31.12.2018 року о 15:00 годині на автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 203км+500м», керував транспортним засобом марки «Jaguar» в стані алкогольного сп`яніння, виявив бажання пройти огляд у медичній установі. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради, згідно висновку вказаної установи №322 від 31.12.2018 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серіїБР № 195840 від 31.12.2018 року, складений за порушення вимог п. 2.9. «а» ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; висновок КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради № 322 від 31.12.2018 року; рапорт інспектора поліції від 31.12.2018 року; лист Управління патрульної поліції в Херсонській області вих. № 3236/41/23/19 від 28.02.2019 року про складення відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії), відеозапис, наданий працівниками поліції.

Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, протокол підписав, пояснень не надав. Не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржувались, а тому у суду першої інстанції та у судді апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, про те що транспортним засобом керувала ОСОБА_2 не знайшли свого об`єктивного підтвердження в розумінні ст. 251 КУпАП та суперечать дослідженим в судовому засіданні матеріалам справи, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, не допитавши працівників поліції в якості свідків є необґрунтованими, інші доводи, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим; У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини правопорушення, досліджено та перевірено докази, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, як на підставу скасування постанови, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутністю без належного повідомлення не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що, суд першої інстанції вжив заходів в порядку, передбаченому ст. 277-2 КУпАП для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, застосував визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП та обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необов`язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії " від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП - адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.»; У справі "Ізмайлов проти Росії" п. 38 рішення від 16.10.2008 року, Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків та призначив адміністративне стягнення в межах санкції ст.130 КУпАП.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 березня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя В.Л.Заіченко