Номер провадження 3/754/840/19
Справа №754/1847/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого

водієм в ТОВ «Союз-Авто», проживаючого за

адресою: м.Київ, вул. Колекторна, 17, кімната, 3,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2019 року серії БД №125663, 24.01.2019 року о 14 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Лисківській, 18 водій ОСОБА_1 керував автобусом марки «Богдан А-091», №418, д.н.з. НОМЕР_1, який підлягає обов'язковому технічному контролю та використовується для надання послуг з перевезення пасажирів з технічними несправностями, а саме: відсутні склоомивач, не працює спідометр, а також встановлено додаткове місце, для сидіння, чим порушено п.п.31,3, 31.4.7 ПДР України, ДСТУ 3649:2010.

Відповідно до копії постанови від 24.07.2018 року, серії НК №654014, вбачається, що водій ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, звязку із чим відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину категорично заперечував. Вказував на те, що встановлення працівниками поліції порушення п.п.31.4.7 - щодо непрацюючого спідометра на автомобілі позбавлене будь-якого сенсу, так як автобус перебував у нерухомому стані із вимкнутим двигуном, а тому не міг показувати будь-якої інформації щодо швидкості руху. Зі змісту протоколу вбачається що на автомобілі не працюючі склоомивачі, разом із цим працівники поліції жодним чином у встановленому законом порядку таке не встановлювали, відповідного порушеного пункту ПДР у протоколі також не вказано. Також, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення вказане порушення вимог ДСТУ 3649 (Вимоги до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України 26.11.2012 року № 710). Разом з тим, згідно п. 1.2. цих Вимог, останні застосовуються під час перевірки технічного стану колісних транспортних засобів суб'єктами проведення обов'язкового технічного контролю, а також автомобільними перевізниками, суб'єктами господарювання, які надають послуги з технічного обслуговування, ремонту ТЗ. Працівники патрульної поліції не є суб'єктами проведення обов'язкового технічного контролю, а тому посилання на вказаний нормативний акт та керуватися ним при виконанні своїх повноважень є безпідставним.

При дослідженні матеріалів справи та враховуючи надані пояснення ОСОБА_1 судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 254, 256 КУпАП основним джерелом доказів події, обставин правопорушення та вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, описання самого правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом його вчинення особою, а тому для підтвердження порушення ч. 4 ст. 121 КУпАП, працівники поліції мали б встановити, відповідно до ст.251 КУпАП, інші докази, які б надавали можливість відтворити дійсні обставини правопорушення, яке мали місце. Всупереч цьому, інших доказів (пояснень свідків, відеозапис правопорушення тощо) працівниками поліції надано не було.

Сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не є беззаперечним доказом наявності складу правопорушення під час розгляду справи в суді.

Відповідно до положень ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року, заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15.10.2010 року, заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 року, заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 року, заява №12167/04).

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адмінстративного правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що справа підлягає до закриття провадженням у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 121 ч. 4, 245, 247, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1, за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя: