Дата документу Справа № 336/793/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/295/19 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Єдиний унікальний № 336/793/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою адвоката Пузіна Д.М. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10200 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 31.01.2019 року о 01 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2106», д.н НОМЕР_2 , на 286 км Траси М18 (Шевченківський район м. Запоріжжя) з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов`язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі адвокат Пузін Д.М. зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Суддею не взято до уваги свідчення ОСОБА_1 про те, що йому двічі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, під час складання протоколу свідки були відсутні, протокол сфальсифіковано працівниками поліції. При таких обставинах судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника про виклик в судове засідання свідків. Зазначає, що інших доказів у справі, які б спростовували свідчення ОСОБА_1 відсутні. У зв`язку з порушенням вимог процесуального права та неправильного застосування матеріального права, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце проведення судового засідання, яке призначалось на 27.05.2019 повідомлено через адвоката Пузіна Д.М.

Контактний номер телефону в матеріалах провадження відсутній та в апеляційній скарзі не зазначений.

Таким чином апеляційний суд вжив всіх можливих заходів для повідомлення особи про час та місце розгляду справи за його апеляційною скаргою.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його адвокат були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і будь-які перешкоди для розгляду справи відсутні, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП слід слухати справу у відсутність ОСОБА_1 , враховуючи, що його права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП не порушуються.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №078165 від 31.01.2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відеозаписом події.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яким його притягнуто до відповідальності також підтверджується Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), направленням на огляд (а.с.5), рапортом працівника поліції (а.с.8).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 31.01.2019 серії БД №078165, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції відповідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_1 , транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.268 КУпАП в апеляційній інстанції ОСОБА_1 було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, однак цим правом останній не скористався та не з`явився до суду апеляційної інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності свідків, які вказані в протоколі, слід зазначити, що відеозаписом долученим до матеріалів справи підтверджено наявність двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною підтверджується матеріалами справи. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції дотримано вимоги Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пузіна Д.М., залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас