ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7489/19
провадження № 3/753/2919/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2019 року о 20 годині 30 хвилин в місті Києві по вулиці Ревуцького, буд. 22 ОСОБА_1 керуючи власним транспортним засобом «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення п. 2.3 б), п. 13.1 ПДР України, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну та залежно від дорожньої обстановки і стану транспортного засобу не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot 107» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Разом з цим, 28 березня 2019 року о 20 годині 30 хвилин в місті Києві по вул. Ревуцького, буд. 22 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 не оспорював обставин вказаних в протоколах, зазначивши, що допустив порушення ПДР України, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дослідивши протокол серії БД № 218640, та протокол серії БД № 183242 від 28 березня 2019, схему місця ДТП, письмові пояснення свідків та потерпілого, відеозапис нагрудних камер працівників поліції, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КпАП України вбачається, що це правопорушення полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд, всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Закону України " Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі « О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на п. 282 рішення у справі « Авшар проти Туреччини » ), згідно яких « доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом ».

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б), п. 13.1 ПДР України, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст.36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч.1, 251,252, 268,283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О. Заставенко