ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали які надійшли від Військової служби правопорядку у Збройних силах України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , стрільцем 2-ї групи 2-го взводу 1-ої роти ОО та ППС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ,
за ст. 172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
22.05.2019 до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов протокол разом з доданими матеріалами про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП стосовно солдата ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її у військової частині НОМЕР_1 , яка на цей час виконує бойові завдання за призначенням в районі проведення Операції Об`єднаних Сил на території Донецької області, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, 17.05.2019, під час виконання обов`язків військової служби та бойових завдань в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування військової частини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, провину визнав та просив його суворо не карати.
Провина ОСОБА_1 , підтверджується адміністративним протоколом ДНК № 1485 від 21.05.2019, довідкою про самовільне залишення військової частини, поясненням ОСОБА_1 від 21.05.2019, копією військового квитка.
Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем вчинене в умовах особливого періоду.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер та ступінь вчинених адміністративних правопорушень, дані про особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме визнання своєї вини та щире каяття, обставин, що обтяжують відповідальності, не встановлено. Тому суд вважає за доцільне застосувати до останнього стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 172-11 ч.4, 221, 247, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ :
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.Л.Соловйов