ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/227/19 Справа № 179/1992/18 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника - адвоката Салтисюка Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 24 вересня 2018 року о 02.40 год. в смт. Магдалинівка по в ул. Центральній керував автомобілем Ваз 211440-110-30, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), і на порушення п.2.5 ПДР України, від проходження у медичному закладі відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що при розгляді справи присутнім не був, а постанову він отримав лише 11 січня 2019 року, при особистому зверненні до суду першої інстанції. Таким чином, без наявності інформації про винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та про її зміст, він був позбавлений можливості її оскаржити у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме розгляд справи проведено без його участі, та не було повідомлено про день та час розгляду справи. При цьому, вказує, що безпосередньо в протоколі його було повідомлено, що розгляд справи відбудеться 30 жовтня 2018 року о 09.00 год. в Магдалинівському районному суді Дніпропетровської області, але у вказану дату судове засіданні не відбулося, та помічником судді повідомлено, що судове засідання відкладається і про його дату та час буде його повідомлено додатково. Зазначає, що тільки після його особистого звернення, було повідомлено, що справа щодо нього була розглянута 21 грудня 2018 року, і в цей день він звернувся із заявою про видачу копії постанови та отримав її. Окрім того, вважає, що спосіб виклику особи до суду першої інстанції через SMS - повідомлення, суперечить вимогам ст. 277-2 КупАП. До того ж, звертає увагу, що на момент його зупинки працівниками поліції, він керував автомобілем ВАЗ 211440-110-30, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, тоді як в протоколі та постанові зазначено, ВАЗ 211440-110-30 д.н. НОМЕР_1. Отже протокол повинен бути визнаний недопустимим доказом, оскільки чинні норми КУпАП не допускають в ході розгляду справи виправлень. Також, вказує, що посилання суду першої інстанції на наявність в матеріалах справи його письмових пояснень не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи не містять жодних його письмових пояснень, так як він відмовився від них на місці зупинки транспортного засобу, що підтверджується й рапортом працівника поліції. До того ж, звертає увагу, що свідків при спілкуванні з працівника поліції не бачив, а тому йому не зрозуміло звідки взялися записи про свідків в протоколі, і розписка ОСОБА_4 не містить ніяких доказів наявності в його діях порушень передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказує про передачу автомобіля. Окрім того, вказує, що був тверезим, та заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, й наполягав на проходженні огляду та здачі аналізів в єдиному медичному закладі в смт. Магдалинівка, на що працівник поліції відмовився його доставляти до Магдалинівського ЦРЛ.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та його захисника Салтисюка Ю.В., які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_2, а копію оскаржуваного рішення він отримав 11 січня 2019 року.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, які надішли до суду, зокрема: протоколом серії БД № 254937 від 24 вересня 2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6,, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння та наполягав на проходженні огляду, а також на відсутність свідків його відмови, суд розцінює як безпідставні, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність також й за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, з метою підтвердження або спростування його ознак, встановлених працівниками поліції.

Твердження ОСОБА_2 про неточності у номері автомобіля, яким він керував, з позиції суду хоча і мають місце, однак спростувати висновків суду щодо доведеності вини правопорушника не можуть, враховуючи те, що іншими доказами у справі та самим ОСОБА_7 обставини його зупинки не заперечуються.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладені обставини, доводи ОСОБА_2 суд вважає необґрунтованими, а тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року - задовольнити.

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко