Справа № 263/581/19
Провадження № 3/263/499/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шевченко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживаючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст.130 ч.1 КпАП України,

В С Т А Н О В И Л А:

13.12.2018 року о 13-20 год. ОСОБА_2 у м. Маріуполі по вул. Латишева напроти будинку №1/46, керував автомобілем ВАЗ21099, д.н. НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння (почервоніння очей, млява мова, сухість в полості роту,) від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у медичному закладі відмовився у присутності 2 свідків, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Правопорушник в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, у протоколі про адміністративне правопорушення вину визнав, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей, документів, а також іншими документами.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних по справі доказів, суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівником УПП в м. Маріуполі не було допущено неповноту чи необ'єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Факт скоєння ОСОБА_2 вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями самого правопорушника, викладеними в протоколі, та іншими матеріалами справи.

При цьому, доказів на спростування провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та відсутності в його діях складу даного правопорушення, суду не надано.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суд враховує характер та ступень скоєного, конкретні обставини справи, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а тому вважає необхідним застосувати до ОСОБА_2 міру адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Також слід зауважити, відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 124, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач - Донецьке УК/Дон. Обл../ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 38033949, Банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство, Код банку (МФО ГУДКСУ) - 899998, Номер рахунку - 5001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн. (рахунок: 5052, Одержувач: Маріуп. УК/Центральний р-н/22030001, код ЕДРПОУ отримувача - 37989721, Банк отримувача - Державна Казначейська служба України, МФО: 899998).

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 10-ти діб з дня її оголошення.

Строк пред'явлення до виконання 3 місяця з наступного дня після набрання постанови законної сили.

Суддя О.А. Шевченко