ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/516/19 Справа № 214/184/19 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 28 грудня 2018 року о 23 годині 25 хвилин, керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався біля електроопори № 52 по вул. Марійська в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, також стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу з уточненнями, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою скасувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, та надіслати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Також просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки до цього апеляційна скарга була подана в його інтересах представником.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом було порушено його право, встановлене ст. 268 КУпАП, брати участь у судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, оскільки матеріали справи не підтверджують направлення повісток або повідомлень на адресу ОСОБА_1 , що є порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП.

Зазначає, що під час судового засідання суддя не роз`яснив права та обов`язки особам, які приймають участь у справі, що є грубим порушенням вимог ст. 279 КУпАП.

Також суддею було порушено вимоги ст. 82 КПК України, яка передбачає, що суддя зобов`язаний передати на розгляд заяву про його відвід до канцелярії суду для передачі іншому судді для прийняття рішення, а також ст. ст. 283, 294 КУпАП, які не наділяють суддю повноваженнями розглядати заяви учасників провадження у справах про адміністративне правопорушення та прийняти відповідні судові рішення з цього приводу.

Крім того, судом не було встановлено, якими саме технічними засобами було здійснено відеозапис події, і чи має пристрій відповідну сертифікацію.

Посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення було складено не 28 грудня 2018 року о 23 годині 58 хвилин, а 29 грудня 2018 року о 00 годин 25 хвилин.

Більш того, письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи не можуть бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 , так як вони виготовлені на заздалегідь заготовлених бланках, в яких вже було сформульовано та надруковано зміст пояснень із обставинами вчинення правопорушення, при цьому, ці пояснення були заповнені власноруч працівниками поліції.

Зазначає, що ОСОБА_1 ніякої пропозиції здійснити огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою Драгер на місці зупинки транспортного засобу від працівників поліції не поступало.

Вказує на те, що ОСОБА_1 було позбавлено права, встановленого ч. 1 ст. 268 КУпАП на отримання юридичної допомоги від адвоката чи іншого фахівця у галузі права.

Також з наданої суду копії відеозапису не можна встановити факту керування автомобілем «Volkswagen Passat»,безпосередньо самим ОСОБА_1 , і саме по тій вулиці, що вказана в протоколі.

Крім того, суддею постановлено неправосудне рішення щодо залишення без розгляду заяви про відвід, що є підставою для скасування постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, під особистий підпис, про що є розписка в матеріалах справи,- 24.09.2019, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим подальший апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню, оскільки розгляд справи відбувався у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копію постанови вручено представнику 02.04.2019, відомості щодо направлення копії постанови особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтверджуються матеріалами провадження, що є порушенням вимог ст.268 та ст.277-2 КУпАП.

Посилання скаржника на те, що судом порушені його права, оскільки про час, дату та місце розгляду справи його повідомлено не було, заслуговують на увагу, оскільки відомості про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 28.03.2019 в матеріалах провадження відсутні, посилання суду на те, що представник залишив залу судового засідання, зроблено без належної перевірки його повноважень як захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у звязку з чим суд дійшов необґрунтованого висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , належним чином не повідомленого про розгляд справи, у звязку з чим постанова суду підлягає скасуванню з винесенням нової постанови судом апеляційної інстанції.

В ході апеляційного перегляду судом апеляційної інстанції надано можливість ОСОБА_1 звернутись за отриманням безоплатної правової допомоги чи залучення захисника з належно оформленими повноваженнями, однак ОСОБА_1 розясненим йому правом на захист не скористався, в судове засідання, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, 24.09.2019 не зявився, про поважні причини неявки до часу розгляду справи не повідомив, у звязку з чим відповідно до ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його прав внаслідок незастосування судом повної технічної фіксації судового засідання не заслуговують на увагу, оскільки було встановлено та не заперечується самим скаржником, що клопотання його представника про фіксування судового засідання технічними засобами було задоволено, розгляд вказаної справи 28.03.2019 відбувався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою технічних засобів, відповідний носій є в матеріалах провадження, що стосується розгляду справи 01.03.2019, то такий відповідно до довідки на а.п.21 не відбувся.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неналежного розгляду заяви про відвід судді, яку було розглянуто тим же суддею, якому заявлено відвід, що викликає сумніви у його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

При цьому суд апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сам по собі нерозгляд питання про відвід судді не є порушенням права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення у справі «Schreiber and Boetsch vs. France»).

Отже, посилання апеляційної скарги на те, що не було здійснено належний розгляд заяви про відвід не вказує на порушення КУпАП, яким не передбачено відповідної процедури розгляду заяви про відвід, та відповідно до норм якого здійснювався розгляд справи.

Крім того, наведені підстави в апеляційній скарзі, не є такими, що свідчили б про сумнів судді у його неупередженості.

Приймаючи нову постанову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується матеріалами провадження-протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом події, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Зауваження апелянта щодо відсутності сертифікації пристрою, за допомогою якого здійснювалось фіксування, то особа, яку знімали, не мала клопотань щодо надання інформації щодо сертифікації відеотехніки та будь-яких заперечень, а тому суд на підставі ст.251,252 КУпАП оцінює наданий доказ відповідно до положень ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно із якою поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Щодо доводів скаржника про розбіжності у часі складання протоколу та відеозапису не заслуговують на увагу, оскільки складання протоколу тривало у часі, початок складання зафіксовано, починаючи з 23год. 58хв., протокол підписаний свідками, поліцейським та особою, щодо якої він складений, тому сумнівів не викликає.

Щодо складання пояснень свідків на бланках, то це не є підставою для визнання невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідки підписали також протокол про адміністративне правопорушення, крім того, є відеофіксація події, на якій зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду о 23год. 51хв. за участю свідків.

Суд першої інстанції доведеність вини ОСОБА_1 обґрунтував відомостями, зафіксованими на відеозаписі події, а тому посилання апелянта на те, що судом не було безпосередньо допитано свідків, не заслуговують на увагу.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання ОСОБА_1 щодо допиту свідків та за його згодою надано повістки для передачі свідкам, про що є письмова розписка, однак будь-яких заяв з приводу неможливості вручити судові повістки чи клопотань на час розгляду справи не надходило, крім того, свідки неодноразово викликались до суду судом апеляційної інстанції, однак на розгляд справи не зявлялись, у звязку з чим відсутні підстави для відкладення розгляду справи у звязку із неявкою свідків, а тому апеляційний перегляд здійснюється на підставі наявних матеріалів провадження.

Твердження апеляційної скарги про те, що поліцейські не пропонували пройти ОСОБА_1 медичний огляд- не заслуговує на увагу, так як о 23год.30хв. пропонувалось водієві пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а о 23год.51хв. на місці та в медичному закладі.

Зауваження ОСОБА_1 щодо відсутності захисника при складанні протоколу не є слушними, оскільки поліцейськими надавалась можливість йому для залучення захисника, якою він не скористався, після чого водій підписав протокол сам та зазначив письмові пояснення, не вказуючи на те, що він при цьому потребував правової допомоги захисника.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, не є слушними, оскільки відповідно до матеріалів провадження таких зауважень він не мав, о 23год.29хв. пред`явив поліцейським документи та підтвердив, що вживав бокал пива.

Посилання на те, що суд мав забезпечити участь прокурора, не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та не передбачає такого виду стягнення, що був би пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян, а тому здійснення нагляду прокурором за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення в означеній категорії справ виключається.

Не передбачено обов`язкової участі прокурора при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП і положеннями ст.250 КУпАП, яка розкриває повноваження прокурора при здійсненні прокурором нагляду, а тому такі повноваження кореспондують із положеннями ч.5 ст.7 КУпАП щодо здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Твердження захисника щодо кримінального характеру адміністративного правопорушення відповідно до практики ЄСПЛ не вказують на обов`язкове залучення прокурора, оскільки відповідно до ч.3 ст.36 КПК України не в усіх випадках участь прокурора в суді є обов`язковою, чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачена участь прокурора при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо складення протоколу неналежною особою, оскільки у полку Патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП не має коду ЄДРПОУ, то такі зауваження не заслуговують на увагу з огляду на положення ст.5-1 Закону України Про Національну поліцію, відповідно до якої ознаками належності до поліції є символіка поліції, однострій поліцейських, спеціальні звання, відомчі відзнаки, спеціальний жетон та службове посвідчення поліцейського.В протоколі про адміністративне правопорушення зазначені посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, що відповідає положенням ст.256 КУпАП, а тому перевірка додаткових відомостей зазначеними положеннями не вимагається.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції справа надійшла після спливу тримісячного терміну, встановленого для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому наявні підстави для закриття провадження, передбачені п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено 28.12.2018.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк апеляційного оскарження особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Джерелейко