ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4238/19
провадження № 3-зв/753/3/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши заяву судді Дарницького районного суду м. Києва Просалової Ольги Михайлівни про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Дарницького районного суду м. Києва Просалової О.М. надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

19.04.2019 року суддя Просалова О.М. заявила самовідвід у розгляді вказаної справи, посилаючись на те, що нею 11 січня 2019 року було прийнято рішення щодо іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, та провадження у справі було закрито провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Після чого, на підставі вищевказаної постанови було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 196333 від 12.02.2019 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Проте, дану постанову про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 було скасовано Київським апеляційним судом 05.04.2019 року та прийнято нову постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку з тим, що суддею Просаловою О.М. була надана оцінка обставинам даної справи, яка викладена у постанові Дарницького районного суду м. Києва від 11.01.2019 року та у сторін по справі можуть виникнути обґрунтовані сумніви, що у неї вже сформувалася певна думка щодо обставин даної справи про адміністративне правопорушення, а тому вона вважає необхідним заявити самовідвід у справі № 753/4238/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною п'ятою статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-VIII суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 2 КУпАП України законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Разом з цим, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить регламентації щодо «самовідводу» та порядку розгляду таких заяв.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз'яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Так, до обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні відповідно до положень п. п. 4 та 5 ч. 1 ст.75 КПК України, віднесено обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, а також відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК України щодо недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 2 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості.

Відповідно до Постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 21.06.2018 року у справі №467/1131/16к провадження №51 -1679км 18, за змістом вищевказаної норми кримінального процесуального закону, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права повторно брати участь у новому провадженні виключно після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

В своєму рішенні Європейський суд з прав людини в справі «Рудніченко проти України» зауважив, «що суддя, яка одноосібно визнала заявника винним, раніше розглядала по суті справу по обвинуваченню співвідповідача заявника, пана Б., в межах якої вона виразила своє ставлення щодо участі та ролей і Б., і заявника, зазначивши, серед іншого, що вони діяли за попередньою змовою, та що заявникові належала ініціативна красти, разом з Б., обладнання з автомобілів. Обидві вищезазначені справи стосувалися тих самих подій і означали оцінку тих самих доказів» (п.116). «Суддя сама вказала на обставини як на причину своєї заяви про самовідвід, у задоволенні якої, тим не менше було відмовлено з формальної причини, яка полягала в тому, що відвід цієї судді не був необхідним згідно відповідного законодавства» (п.117).

Таким чином, ЄСПЛ погоджується з тим, що «ситуація могла спричинити появу у заявника об'єктивно обумовленого внутрішнього сумніву щодо безсторонності цієї судді (див. «Морел проти Франції» (Morel v. France, заява № 34130/96, п. 44 ECHR2000-VI). Сам факт, що справа заявника розглядалася суддею, яка сама мала сумніви щодо своєї безсторонності у цій справі, підриває видимість справедливого судового розгляду» (п.118).

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООП від 27 липня 2006 року) зазначається, що судця заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Ураховуючи викладене, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, вважаю розгляд заяви про самовідвід судді в межах справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на відповідну прогалину в даному питанні щодо національного законодавства.

А тому, враховуючи доводи судді Просалової О.М., наведені у заяві про самовідвід, вважаю, що вказана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 55 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Дарницького районного суду м. Дарницького районного суду м. Києва Просалової Ольги Михайлівни у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя