Справа №: 148/601/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського ВП Немирівського ВПГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ч.1 ст. 164-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2019 Серія ГР 220527, 19.03.2019 близько 17:00 год. ОСОБА_2, перебуваючи за місцем проживання продала ОСОБА_3 одну літру самогону, що свідчить про зайняття забороненим видом господарської дяльності, щодо якого є спеціальна заборона встановлена законом.

В судове засідання правопорушниця ОСОБА_2 не зявилася, надала до суду заяву, у якій пояснила, що віддала один літр самогону, який в неї зберігався для домашніх потреб ОСОБА_4 на його день народження. Просить розглянути дану справу її відсутність.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, а також усі докази, наявні у матеріалах справи, прихожу до висновку, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 164-16 КУпАП передбачена відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Диспозиція вищевикладеної статті є бланкетною, тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Таких вимог вповноваженою особою, якою складався протокол про адміністативне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано ні впротоколі, ні у матеріалах справи.

Крім того, адміністративна відповідальність за даною статтею настає за зайняття господарською діяльністю, а згідно з ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку є підприємництвом, в той же час відповідно до вимог ст. 42 Господарського Кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична на власний ризик діяльність, що здійснюється з метою отримання прибутку.

Отже, на даний час після дослідження всіх наявних доказів, у діях ОСОБА_1 не знаходить свого підтвердження обов'язкова ознака господарської діяльності систематичність, тобто одна із необхідних складових об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 в порушенні ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані норми, пояснення правопорушниці, оцінюючі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП не доведена, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст 164-16, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, ст.252, п.3 ч.1. ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164-16 КУпАП, провадженням закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя Тульчинського

районного суду ОСОБА_5