ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/441/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

16 квітня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2А.Х., захисника адвоката ОСОБА_3, перекладача - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2А.Х. на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюДзержинського районного суду м. Харкова від від 26 лютого 2019 року ОСОБА_2 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 01.12.2018 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_2А.Х. по пр. Науки біля будинку 64 в м. Харкові, керував автомобілем «BMW», номерний знак МІ 099 DR, з ознаками алкогольного спяніння. У встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоровя, відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням районного суду, адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2А.Х. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року та закрити провадження у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що ОСОБА_2А.Х. надав поліцейському згоду на проведення огляду в медичному закладі в присутності адвоката, однак поліцейським було проігнороване таке прохання та зроблено хибний висновок про його стан.

Одночасно апелянт заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_2А.Х. не був присутній в судовому засіданні, копію постанови отримано 11.03.2019 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2А.Х. та його захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. Зокрема ОСОБА_2А.Х. вказував, що він не відмовлявся пройти огляд в медичному закладі в присутності адвоката. Автомобіль був зупинений поліцейським чоловіком, однак протокол був складений поліцейським жінкою. Також у нього не було вилучене водійське посвідчення.

Захисник, в свою чергу, вказав, що поліцейським було порушено процедури огляду на стан спяніння, оскільки ОСОБА_2А.Х. був згоден проїхати для огляду в медичний заклад в присутності адвоката, однак поліцейськими це було проігноровано.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи скаржника та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2А.Х. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2А.Х. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 047974 від 01.12.18р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 3-4), показами свідка ОСОБА_6, наданими суду, розпискою від імені ОСОБА_4, в якій вона зобовязувалась доставити автомобіль на постійне місце стоянки та не передавати керування ОСОБА_2А.Х. (а.с. 5), відеозаписом правопорушення (а.с. 7).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2А.Х. був згоден пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі в присутності адвоката, апеляційний суд оцінює їх як позицію захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності, в той час як вина останнього встановлена на підставі сукупності доказів.

Посилання скаржника на протиправність дій співробітників поліції не знайшли свого підтвердження зібраним матеріалами. Не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіДзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити адвокату ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2А.Х. строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2А.Х. залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1