Номер провадження: 33/813/1224/19
Головуючий у першій інстанції Савицький С. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Томашевської К.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП,

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.219 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн. Зі змісту вказаної постанови, вбачається що 25.05.2019 року близько 12 год. 40 хв. в м. Київ по проспекту Глушкова, 16 ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Dacia Solenza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34, (стоянка зупинення заборонена) при перевірці документів встановлено, що водій ОСОБА_1 обмежений тимчасово у праві керування транспортного засобами, що підтверджується постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 06.08.2018 року, видана відділом Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції ВП №37231666 від 06.08.2018 року. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги передбачені ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.08.219 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)суд першої інстанції залишив поза увагою доводи ОСОБА_1 викладені в письмових поясненнях, не надав їм правової оцінки;

2)суд першої інстанції не врахував при ухваленні оскаржуваної постанови того факту, що ОСОБА_1 про існування постанови державного виконавця щодо застосування до нього тимчасового обмеження в праві керування транспортними засобами не було відомо. Вперше про це йому стало відомо зі слів працівника поліції, який оформив відповідний протокол про адміністративне правопорушення 25.05.2019 року;

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова районного суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, які були повторно досліджені під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 1 ст. 164-10 КУпАП., зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 372291 від 25.05.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.05.2019 року о 12:40 год. в м. Київ, по пр.-ту Глушкова, 16, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Dacia Solenza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34, (стоянка зупинення заборонена) при перевірці документів було встановлено, що водія ОСОБА_1 обмежено тимчасово у праві керування транспортним засобом, згідно постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 06.08.2018 року, виданою відділом Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції ВП №37231666 від 06.08.2018 року.

- даними постанови Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ВП№37231666 від 06.08.2018 року про встановлення обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами;

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Стаття 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною 5 статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що про існування постанови державного виконавця щодо застосування до нього тимчасового обмеження в праві керування транспортними засобами не було відомо. Вперше про це йому стало відомо зі слів працівника поліції, який оформив протокол про адміністративне правопорушення 25.05.2019 року не заслуговують на увагу виходячи з того, що в матеріалах справи міститься відповідь Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області про те, що державним виконавцем було направлено рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 постанову про тимчасове обмеження боржника, що підтверджується реєстром рекомендованих листів.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.3 ст. 126 КУпАП кваліфіковані вірно.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

К еруючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова