Справа № 352/1486/18
Провадження № 33/4808/190/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківській апеляційний суд ОСОБА_1, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, який не працює,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду як незаконну та необґрунтовану скасувати, закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В якості причини пропуску строку апелянт зазначив те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи, копію рішення отримав його захисник 03.04.2019 року, про що є розписка в матеріалах провадження. По суті правопорушення пояснив, що він разом із ОСОБА_4 тягнули його мопед на ремонт, оскільки мопед був у технічному несправному стані, та в цей час до них підїхали працівники поліції, зясували чи не крадений мопед та кому він належить, після чого попередили, що б не тягнули мопед по проїзній частині та надали пустий бланк протоколу, в якому він розписався про те, що працівники поліції зробили йому зауваження, жодних свідків не було.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 08.07.2018 р. о 11-50 год. по вул. Чорновола в с. Колодіївка Тисменицького району Івано-Франківської області керував транспортним засобом - мопедом марки «Kanuni» н.з. АТ АА 0776 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

В судове засідання зявилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП; захиснику ОСОБА_3 розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Повідомили, що жодних заяв та клопотань до початку апеляційного перегляду поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, та на адресу електронної пошти суду не надсилали.

В суді апеляційної інстанції:

- ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 просили поновити строк на апеляційне оскарження з причин зазначених у апеляційній скарзі. Підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову судді - скасувати, прийняти нову, виходячи з наступних підстав.

З постанови судді вбачається, що «В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; згідно повідомлення про вручення поштового відправлення відмовився від одержання судового виклику» (а.п. 10).

Проте, з вказаними висновком суду не можливо погодитись, оскільки факт відмови ОСОБА_2 від отримання поштового відправлення не є безумовною підставою його належного повідомлення про час слухання справи в суді, оскільки листоноша фактично засвідчив лише те, що ОСОБА_2 не отримав листа, а не факт того, що ОСОБА_2 було оголошено про час та місце розгляду справи.

З урахуванням викладеного, вважаю, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, клопотання про поновлення строку належить задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, постанову суду - скасувати, у звязку із порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, прийняти нову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 стверджував, що він не керував мопедом у стані алкогольного спяніння, мопед перебував у несправному стані, і він із своїм знайомим штовхали його на ремонт по проїзній частині.

Вважаю вказані твердження апелянта такими, що не узгоджуються наявними в матеріалах провадження доказами.

Так, вважаю встановленим, що ОСОБА_2 08.07.2018 р. о 11-50 год. в с.Колодіївка по вул. Чорновола Тисменицького району Івано-Франківської області керував транспортним засобом - мопедом марки «Kanuni» н.з. АТ АА 0776 у стані алкогольного спяніння, огляд проводився зі згоди водія із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 2,31%, чим порушив п.п. «а» п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №024967 від 08.07.2018 року, підписаним як ОСОБА_2, так і працівником поліції, з викладенням пояснень ОСОБА_2 наступного змісту: «Більше так не буду» (а.п. 2); 2) роздруківкою приладу Драгер «Алкотест 6810», згідно якої результат тесту становить 2,31% проміле, що містить підпис ОСОБА_2 (а.п. 1); 3) актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в графі «З результатами згоден» також міститься підпис ОСОБА_2 (а.п. 3).

Наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, тому сумніви у їх достовірності, немає.

Доводи апелянта про те, що він підписував пустий бланк протоколу та його було лише попереджено працівниками поліції, щоб він не тягнув мопед по проїзній частині, не підтверджуються жодними доказами та спростовуються матеріалами провадження, зокрема власноручно написаними поясненнями ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, його підписами як на роздруківки алкотесту, так й в акті, що свідчить про те, що осатаній проходив огляд на стан алкогольного спяніння.

Посилання апелянта на відсутність свідків не узгоджують з відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, де вказані анкетні дані свідка ОСОБА_5, які засвідченні підписом останнього.

Наявність під час проведення огляду на стан алкогольного спяніння одного свідка не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, та не є тим порушенням, що унеможливлює прийняття рішення по суті, за тих умов, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», погодився з його результатом, шляхом підпису як роздруківки тесту, так й акту, та не надав жодних доказів на спростування цього факту.

Оскільки згідно норм діючого законодавства огляд на стан алкогольного спяніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів, факт проходження такого огляду ОСОБА_2 поза всяким розумним сумнівом свідчить про те, що саме ОСОБА_2 був водієм мопеду та керував ним у стані алкогольного спяніння.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_2 з приводу незаконних дій працівників поліції, матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була викладена лише в апеляційній скарзі, що розцінюю як спосіб захисту останнього.

Таким чином, перевіривши всі наявні докази у справі, співставивши їх як з фактично дослідженими по справі обставин, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 керував транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння, що містить в собі склад вказаного адміністративного правопорушення.

Проте, на час прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.09.2018 року, якою ОСОБА_2, притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло