Справ № 311/1072/19
Провадження № 3/311/255/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.04.2019 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., при секретарі судового засідання Осінцевій Л.А., за участю: прокурора Васильчука Б.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції (протокол № 121 від 12.03.2019 року), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, громадянина України, не працюючого, є депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та мешкає за адресою: провул.Гірницький буд.9 м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення №121 від 12 березня 2019 року, складеного старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_1, відповідно до п.п."б" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: рішенням Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №01 від 19.11.2015 року визнано повноваження ОСОБА_1, як депутата Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області сьомого скликання.

Відповідно до примітки до ст.172-6 КУпАП, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.1 та ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, відповідно до п.п. "б" п.1 ч.1 ст. 3, ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до ст.172-6 КУпАП, є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, та, згідно абз.14 ч.1 ст.1 цього ж Закону субєктом декларування, 08.08.2018 року, отримав дохід від продажу майна, на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року та, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» повідомив про суттєву зміну в майновому стані, з порушенням встановленого 10 денного строку, що виникла, у нього у звязку з отриманням доходу від продажу майна, в розмірі 585521 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року (1762 х 50 = 88100 гривень), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014 року) - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані..

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП не визнав та пояснив суду, що не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення щодо несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, 08.08.2018 року він продав за допомогою комісіонера ТОВ «Автодрім» транспортний засіб «Audi A6», 2013 року випуску та невдовзі після цього він придбав автомобіль «NISSAN X-TRAIL», 2018 року випуску та зареєстрував його в Регіональному сервісному центрі. Про необхідність подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в електронному вигляді через офіційний сайт Національного агентства з питань запобігання корупції він дізнався 27.09.2018 року, коли йому зателефонував працівник управління захисту економіки в Запорізькій області ОСОБА_3 та повідомив про необхідність внесення відомостей у декларацію, та після чого він, ОСОБА_1, одразу ж подав відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Не погоджується з тим, що ним вчинено адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, пояснюючи, що він не мав наміру та будь-якого умислу ухилятися від обовязку подавати відповідні повідомлення та приховувати свій майновий стан. Просить провадження у справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП

В судовому засіданні прокурор Васильчук Б.Г. складений протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за № 121 від 12.03.2019 року підтримав у повному обсязі та вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.2 ст.176-2 КУпАП є доведеним зібраними у справі належними та допустимими доказами, вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи та просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора Васильчука Б.Г., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 121 від 12.03.2019 року та письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст.247, 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно приписів ч.2 ст.7 та ст.ст.245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст.283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст.252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об'єктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За диспозицією ч.2 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

З суб'єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини. Зокрема, відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані настає за умови, що суб'єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і мав прямий умисел спрямований на ухилення від повідомлення чи несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією ч.2 ст.172-6 КУпАП і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

За таких обставин, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Вказана позиція висвітлена в розясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 року, Конституційним Судом України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Разом з цим, з протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів не вбачається наявності умисної форми вини ОСОБА_1 в частині несвоєчасного, поза межами граничного строку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, наявність такого умислу прокурором в ході судового розгляду справи не доведена

Як встановлено в судовому засіданні, 19.11.2015 року на засіданні першої сесії сьомого скликання Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області було оголошено обраним депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області серед інших ОСОБА_1, у звязку з чим, він набув статусу субєкта на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, будучи суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», був зобов'язаний, у визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

За змістом ч.2 ст.52 даного Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, суб'єкт декларування у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 08.08.2018 року у ОСОБА_1 відбулися суттєві зміни у майновому стані у звязку з отриманням доходу від продажу автомобіля «Audi A6», 2013 року випуску, в сумі 585521 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на працездатну особу, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року, тобто 88 100 грн.

Про факт продажу ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіля «Audi A6», 2013 року випуску, свідчить договір купівлі-продажу №7260/18/001055 ВП №2 ТОВ «Автодрім» від 08.08.2018 року та Договір комісії №7260/18/001055 від 08.08.2018 року.

Тобто, починаючи з моменту продажу вищевказаного транспортного засобу, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, у ОСОБА_1 з'явився обов'язок, на виконання ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», повідомити НАЗК про суттєвої зміни у майновому стані і граничним терміном такого повідомлення є 18 серпня 2019 року.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що у ОСОБА_1 не було прямого чи непрямого умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, пов'язані з продажем автомобіля «Audi A6», 2013 року випуску, вартістю 585521,00 грн., оскільки останній хоч і не повідомив до граничного строку 18.08.2019 року про такі зміни, однак їх не приховував, оскільки 08 серпня 2018 року о 12:06:08 внесені запис до електронної бази даних Головного сервісного центру м.Запоріжжя (ТСЦ 2342) про перереєстрацію транспортного засобу «Audi A6», 2013 року випуску з оформленням договору купівлі-продажу на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14-15,17), а 27 вересня 2018 року після отримання інформації про необхідність подавати повідомлення про зміни у майновому стані, ОСОБА_5 одразу подав повідомлення про суттєві зміни у своєму майновому стані, в якому відобразив дані про відчуження рухомого майна та отримання ним доходів від відчуження на суму 585521 грн. (а.с.25, 27), та незначний строк пропуску подачі ОСОБА_1 повідомлення про зміну майнового стану також свідчить про відсутність у останнього умислу ухилитися від надання відомостей про істотну зміну майнового стану, та прокурором в судовому засіданні не доведено протилежного і доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не спростовані.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини виключно у формі умислу, а вчинення такого діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, тому для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, суд мав отримати докази того, що останній усвідомлював суспільну небезпечність неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП та їх аргументація є сумнівними, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту та суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та відповідно, про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.2 ст.172-6, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6