Справа № 521/4217/19
Номер провадження 3/521/2278/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Крижановський О.В. за участю:

секретаря - Савельєвої М.Ю.,

прокурора - Зінюти М.,

особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 віиданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 19.03.1997 року, громадянина України, який народився у м. Казань, працює головним спеціалістом сектору обліку та розподілу житла, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був складений 06.03.2019 року оперуповноваженим відділу протидії організованим формам злочинності в сфері економіки Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Бойченком С.О., вказано, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста сектору обліку та розподілу житла Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Як зазначено у протоколі, 06.03.2019 року ОСОБА_1 став власником квартири загальною площею 45,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої відповідно до договору дарування ННМ 171740 від 04.12.2018 року становить 560 000 (п`ятсот шістдесят тисяч) гривень. Однак, згідно відомостей з Реєстру, встановлено, що ОСОБА_1 подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з порушенням десятиденного строку, а саме 19.12.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не визнає свою вину у вчиненні вказаного у протоколі адміністративного правопорушення, так як за сімейними осбтавинами був відсутній у місті Одеса, заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Прокурор вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, а протокол про адміністративне правопорушення відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Заслухавши доводи сторін і дослідивши документи, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ст. 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, був складений щодо ОСОБА_1 оперуповноваженим відділу протидії організованим формам злочинності в сфері економіки Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

В рапорті від 06.03.2019 року на ім`я начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України працівник поліції, який склав протокол, зазначив, що в ході перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства ним було виявлено порушення ОСОБА_1 вимог фінансового контролю, а саме ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у несвоєчасному подані декларації про суттєві зміни в майновому стані.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції та центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такий вид контролю - щодо своєчасності подання.

Порядок встановлення своєчасності подання декларацій визначений положеннями ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції». Так, юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, НАЗК письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації і одночасно письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику юридичної особи публічного права про факт неподання декларації суб`єктом декларування.

Крім того, механізм проведення НАЗК контролю визначений рішенням НАЗК № 56 від 10.02.2017 р., яким затверджено «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.02.2017 р. за № 201/30069).

Також, рішенням НАЗК № 1375 від 08.12.2017 р. № 1375 затверджено Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» (стосовно необхідності попереднього встановлення фактів порушення антикорупційного законодавства, для порушення кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366-1, 368-2 КК України). Хоча Роз`яснення НАЗК не охоплює питань механізму притягнення осіб до відповідальності за передбачені ст. 172-6 КУпАП правопорушення, разом з тим на підставі аналізу чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини НАЗК визначило:

- основним джерелом обставин, які свідчать про декларування недостовірної інформації чи незаконне збагачення можуть бути лише висновки, викладені в рішенні НАЗК за результатами повної перевірки декларації, які не є автоматичним підтвердженням вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки повна перевірка декларацій шляхом перевірки правильності та повноти заповнення, логічного і арифметичного контролю є виключною компетенцією НАЗК, то і інший вид контролю - контроль за своєчасністю подання декларацій, теж відноситься до компетенції НАЗК (відповідно до ст.ст. 48-50 Закону України «Про запобігання корупції»).

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити достатні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки конкретного правопорушення. Об`єктивними такі дані можуть бути лише у зв`язку з їх виявленням та встановленням компетентним державним органом в установленому законом порядку. Вкладені в постанові вище норми законодавства дають підстави для висновку, що таким порядком перед початком перевірки щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є здійснення НАЗК контролю щодо своєчасності подання декларації суб`єктом декларування, встановлення за результатами такої перевірки факту порушення антикорупційного законодавства, а також відображення цього факту у відповідному рішенні НАЗК.

Таким чином, початку перевірки органом Національної поліції, збиранню ним доказів і складенню протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, повинно передувати отримання у встановленому законом порядку висновків НАЗК як єдиного суб`єкта, уповноваженого державою на здійснення контролю щодо своєчасності подання декларації суб`єктом декларування.

Вказаний висновок суду не протирічить інформації, викладеній в листі НАЗК до Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 30.05.2017 р. № 95-17/173/5/17 (доданий до протоколу) про те, що уповноважені органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 КУпАП, та збирати необхідні докази.

В протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та в доданих до протоколу документах відсутня інформація з приводу того, чи був дотриманий визначений положеннями ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» порядок встановлення своєчасності подання декларації ОСОБА_1 до початку проведення перевірки і збирання доказів органом Національної поліції. Відсутня інформація, чи проводився такий контроль НАЗК взагалі.

Крім того, в додатках до протоколу відсутні будь-які належні докази, які б свідчили про час повідомлення ОСОБА_1 . НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Взагалі відсутня будь-яка інформація, документи, копії декларацій або витяги з них, інші документи щодо ОСОБА_1 , які б були складені НАЗК або були отримані від цього органу. Наявний у матеріалах справи скриншот (знімок зображення з екрану комп`ютера) декларації, який не завірений належним чином, не може вважатися належним доказом відповідно до положень ст. 251 КУпАП.

Аналізуючи вищевказані норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що всі дії щодо збирання доказів у даній справі проведені не уповноваженим органом.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку .

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 279, 280, 283- 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Одеський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Крижановський О.В.