Провадження № 3/127/3144/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суду Вінницької області в складі:

головуючого суді Чернюк І.В.,

при секретарі Панчук І.О.,

за участю:

прокурора Марченкова Д.С.,

особи стосовно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який працює верстатник-зварювальник ПП «Аншар»,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 41/2019 від 07.05.2019 року складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній будучи відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією/ відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останній несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Заслухавши думку прокурора та Бондара ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що наказом ГУНП у Вінницькій області від 06.11.2015 № 1 о/с, прапорщика міліції ОСОБА_1 . призначено техніком-криміналістом Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та присвоєно спеціальне звання «старший сержант поліції».

07.11.2015 року ОСОБА_1 склав Присягу поліцейського.

14.11.2017 наказом ГУНП у Вінницькій області № 194 о/с, старшого сержанта поліції Бондара М.О. призначено інспектором - криміналістом слідчого відділення Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

29.12.2017 року наказом Національної поліції України № 1101 о/с старшому сержанту поліції ОСОБА_1 . присвоєно спеціальне звання «лейтенант поліції».

Згідно ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

02.05.2018 року лейтенант поліції Бондар М. ОСОБА_3 . звернувся з рапортом до керівництва ГУНП у Вінницькій області про його звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням, з 04.05.2018.

04.05.2018, на підставі наказу ГУНП у Вінницькій області від 02.05.2018 № 73 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

04.05.2018 ОСОБА_1 , згідно розписки, отримав в СКЗ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області трудову книжку, витяг з наказу та інші документи про його звільнення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами декларування є, зокрема, особи, визначені у підпункті «з» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Абзацом першим частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 визначено, що декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»;

Днем припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до п. 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, який затверджений Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016 та зареєстрований Міністерством юстиції України від 15.11.2016 за № 1479/2%09, є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування.

Отже, ОСОБА_1 будучи згідно наказу ГУНП у Вінницькій області № 73 о/с від 02.05.2018 звільненим з служби в поліції, зобов`язаний був не пізніше дня припинення своє діяльності в поліції подати декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_1 лише 10.05.2018 о 17.12 год. подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням».

Отже, наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не своєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, об`єктивно підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: витягом із наказу ГУНП у Вінницькій області № 1 о/с від 06.11.2015; витягом із наказу ГУНП у Вінницькій області № 194 о/с від 14.11.2017; рапортом Бондара М.О. про звільнення його зі служби в поліції за власним бажанням; витягом із наказу ГУНП у Вінницькій області № 73 о/с від 02.05.2018; розпискою від 04.05.2018 року про отримання ОСОБА_1 в СКЗ Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області трудової книжки та інших документів про звільнення зі служби в поліції; роздруківкою із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; розпискою про виконання окремих спеціальних обмежень, передбачених ЗУ «Про боротьбу з корупцією»та іншими матеріалами справи.

Наведене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Обставина, що пом`якшує відповідальність є щире каяття.

Обставини, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, приходжу до висновку, що останнього слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 384,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ч.1 ст.172-6, 245, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя