ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1 при секретарі судового засідання Тимчук А.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 березня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_2 о 01 год. 20 хв. 08 січня 2019 року по вул.Буковинській в с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області керував транспортним засобом Mercedes A170 д.н.з. WM 81289 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на визначення стану спяніння відмовився у присутності двох свідків, своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

На вказану постанову захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої доводи обґрунтовує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи. Посилається на те, що працівники поліції не пояснили ОСОБА_2 причину зупинки, а тому їхні дії були протиправними. Крім того, зазначає, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підписали протокол, вважаючи, що засвідчують факт вилучення посвідчення водія та видачі тимчасового талона, а не відмову від

_____________________________________________________________________________

Провадження №33/822/227/19 Головуючий у І інстанції Стрілець Я.С.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчак В.Я.

проходження огляду. Звертає увагу апеляційного суду на те, що його підзахисному не пропонували пройти огляд у приміщенні Заставнівської ЦРЛ, як це написано у протоколі. За таких обставин вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, позицію ОСОБА_2 та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як визначено в ст. 251 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що 08 січня 2019 року близько 01 год. повертався додому. Коли він їхав до свого будинку по вул.Буковинській, за ним почав рухатись поліцейський автомобіль без увімкнених проблискових маячків. Включивши проблискові маячки, працівники поліції подали сигнал ОСОБА_2 зупинитися. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля та запитали документи для перевірки, ОСОБА_2 поцікавився про причину зупинки, однак працівники поліції її не назвали. Вважає дії працівників поліції такими, що порушують законодавство, оскільки вони не мали права вимагати його документи та пропонувати пройти огляд на стан спяніння, не пояснивши на його вимогу причину зупинки. На його думку, це суперечить положенням Закону України «Про національну поліцію». Він алкогольні напої не вживає взагалі і напередодні та у той вечір алкогольних напоїв, наркотичних засобів, інших токсичних речовин, лікарських засобів не вживав.

Свідок ОСОБА_6 надав апеляційному суду пояснення аналогічні тим, які надавав у суді першої інстанції , вказавши, що засвідчував факт видачі тимчасового дозволу на керування транспортним засобом. Крім того, підтвердив, що поліцейські не розяснили причину зупинення транспортного засобу на вимогу водія. Йому та його дружині не розяснили, в якості кого їх записали в протокол, не розяснили їм їхні права та обовязки, який факт вони повинні засвідчити.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Поліцейський ОСОБА_7 у судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, хоча був належним чином повідомлений шляхом надіслання повістки про виклик до суду та особисто телефонним звязком (а.с.50).

Статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З відеозапису, дослідженого у судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово вимагав у працівників поліції пояснити йому причину зупинки, однак конкретної відповіді на відео не зафіксовано.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які документальні підтвердження того, що ОСОБА_2 порушив ПДР, що могло б слугувати причиною зупинки. Також в матеріалах справи відсутнє направлення на обстеження ОСОБА_2, яке є обовязковим згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (п.п. 8,12, дод.1). Наявність такого направлення відсутня в описі документів, доданого до матеріалів справи. Це свідчить про той факт, що поліцейськими належним чином не було запропоновано пройти обстеження на наявність стану спяніння.

Апеляційний суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, постанову від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17. Верховний Суд дійшов висновку про те, що неправомірність зупинення транспортного засобу тягне за собою неправомірність подальших вимог поліцейського щодо водія (перевірка документів тощо).

Що стосується свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є його сусідами, з якими у нього є дружні стосунки. Крім того, це узгоджується і з дослідженим відеозаписом, на якому ОСОБА_2 сказав поліцейським, що пройде огляд при двох незаінтересованих свідках, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будуть свідчити на його користь. За таких обставин, пояснення таких свідків та їхні підписи у протоколі не можуть безумовно свідчити про винуватість ОСОБА_2

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

На переконання апеляційного суду, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан спяніння, а тому протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися допустимим доказом у даній справі.

Матеріали справи не спростовують пояснення ОСОБА_2 щодо наявності порушень встановленого законом порядку проведення огляду та фіксування відмови від такого огляду. Працівниками поліції не надано суду інших доказів, які би свідчили про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На виклик суду, щоб спростувати пояснення ОСОБА_2 і свідків, інші докази, подані стороною захисту, працівники поліції не зявилися без поважних причин. Суд вважає, що обовязок доведення вини в даному випадку покладається на поліцію.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов'язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 березня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

26.04.2019 року

(дата засвідчення копії)