ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/671/19 Справа № 208/712/19 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженняпостанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.01.2019 року о 03:10 годині у м. Кам`янське Дніпропетровської області по пр. В. Стуса 2 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Вектра н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагували на світло, млява мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження вказаної постанови суду та скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду вказує на те, що в судовому засіданні 19.04.2019 року участі не приймав, оскільки подав до суду 19.04.2019 року заяву разом з медичною довідкою, що він хворіє, а тому просить перенести слухання справи, копія постанови йому не надіслана.

Зазначає, що оскільки станом на 06.05.2019 року в ЄДРСР, відомостей про рішення у справі про адміністративне правопорушення не було розміщено, він 07.05.2019 року звернувся із заявою про отримання копії постанови суду та отримав її лише 08.05.2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, розглянувши справу без його участі, виступив в якості обвинувачення і одночасно виконуючи функції суду ухвалив судове рішення за таким обвинувачення, що є неприпустимим, також судом першої інстанції проігноровано прецедентні рішення ЄСПЛ, відносно обов`язковості участі сторони обвинувачення, яким притаманні ознаки "кримінального обвинувачення " - проігнорував, і на його думку, свідомо порушив його право на справедливий суд, що у свою чергу тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Також вказує, що пояснення, яке міститься в матеріалах справи, написане поліцейським та не містить підпису ОСОБА_1 , оскільки він розписувався лише в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому не можна дане пояснення вважати доказом, також протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом, оскільки в ньому не викладено належним чином об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, в протоколі не конкретизовано на стан якого сп`яніння він відмовився проходити огляд, крім того в протоколі відсутній його підпис про ознайомлення з правами та обов`язками, передбаченими Конституцією України та КУпАП.

Зазначає, що внаслідок протиправних дій працівників поліції у вигляді відсутності відеофіксації подій, які мали місце 26.01.2019 року, і не надання запису такої відеофіксації суду, він був позбавлений важливого доказу на користь його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, покази свідків викладені повністю однаково і в них однаково відсутні посилання на час, коли їх зупинили співробітники поліції, що свідчить про те, що зазначені свідки з`явилися вже після проходження тривалого часу після зупинки автомобіля, яким він керував, та не могли бути свідками того, які події проходили після зупинки автомобіля.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді першої інстанції при розгляді справи та копію постанови суду отримав лише 08.05.2019 року. Постанова оскаржена ним з порушенням встановленого законом 10-денного строку, оскільки він подав апеляційну скаргу до суду 17 травня 2019 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 29 квітня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за його відсутності, а копію постанови суду він отримав лише 08.05.2019 року, тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає справедливим задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 454373 від 26.01.2019 року (а.с. 1); рапортом працівника поліції (а.с. 2); письмовими поясненнями свідків (а.с. 3-4); поясненнями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 5).

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покази свідків та працівника патрульної поліції повністю узгоджуються між собою та сумнівів в апеляційному суді не викликають.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків по справі, не вбачається.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта про те, що суд першої інстанції розглянувши справу без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки останній скористався своїм правом на захист та надав до суду письмові пояснення (а.с. 16), які були повною мірою дослідженні в судом першої інстанції.

Отже, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції вважає надуманими і такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норм законодавства.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд першої інстанції на думку апеляційного суду всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 квітня 2019 рокувідносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова