Справа №200/5976/19
Провадження 3/200/2126/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Томаш В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , громадянина України, працюючого заступником начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №159226 від 04.04.2019 р. 25.03.2019 р. на а/д М04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварино» км 241 заступник начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання ОСОБА_1 будучи посадовою особою відповідальною за ремонт і утримання а/д М04 не вжив заходів щодо ремонту, а за його неможливості позначення ділянки відповідними дорожніми знаками, що стало супутньою причиною ДТП за участю автомобіля Ауді АG нз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, тим самим порушив п. 1.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, оскільки на момент скоєння вказаного правопорушення згідно Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. відповідальним за додержання правил, норм і стандартів при утримані автомобільних доріг загального користування державного значення є Виконавець, а саме Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Надав письмові заперечення, копію Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р., копію Додаткової угоди №3 від 27.12.2018 р. до Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р., які підтверджують викладене пояснення. Просив провадження у справі закрити.

Представник громадянина ОСОБА_1 адвокат Галасун Г. ОСОБА_3 підтримала пояснення останнього та додатково пояснила, що фабула правопорушення, викладена у протоколі, не містить посилання на відповідну норму стандарту, яку було порушено, а матеріали даної справи не містять будь-яких доказів щодо покладення на ОСОБА_1 відповідних обов`язків, визначених у фабулі протоколу. Просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, надані ОСОБА_4 Лукичем матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Галасун Г.І., вважаю, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, у діях громадянина ОСОБА_1 відсутній за наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 4 ст. 140 КУпАП передбачає порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, полягає у порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Вказане дає підстави стверджувати, що диспозиція ч. 4 ст.140 КУпАП є бланкетною, тобто відсильною диспозицією, яка для розкриття її змісту відсилає до інших законодавчих актів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складено з посиланням лише на диспозицію ч. 4 ст. 140 КУпАП без розкриття суті правопорушення. У протоколі відсутні обов`язкові складові адміністративного правопорушення, які мають важливе значення для кваліфікації дій особи: як то відсутні вказівки на конкретне діяння особи, яка порушує конкретні правові норми відповідних законодавчих актів, що в цілому формує об`єктивну сторону правопорушення.

Крім того, відповідно до протоколу ОСОБА_1 як заступник начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання є посадовою особою відповідальною за ремонт і утримання автомобільної дороги.

Натомість матеріали даної справи не містять посадової інструкції заступника начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання та будь-яких інших доказів, що підтверджують покладання саме на ОСОБА_1 обов`язку, визначеного органом поліції у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зауважує, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягується до адміністративної відповідальності фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суб`єктами правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 140 КУпАП, є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утримані автомобільних доріг, зокрема, своєчасному та якісному виконані експлуатаційних робіт відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, постійному контролюванні експлуатаційного стану усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а у разі неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками тощо.

Згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» №3353-ХІІ від 30.06.1993 р. передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить передача права на експлуатаційне утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів іншим юридичним особам.

Судом встановлено, що між Службою автомобільних доріг в Дніпропетровській області як Замовником та Дочірнім підприємством «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» як Виконавцем укладено Договір №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Дніпропетровській області.

Відповідно до умов даного Договору Виконавець зобов`язався у порядку та на умовах, визначених цим Договором, своїми силами і засобами на власний ризик або із залученням субпідрядних організацій надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Дніпропетровській області (п. 1.1).

Пунктом 1.3 Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. передбачено, що послуги з експлуатаційного утримання виконуються згідно з вимогами діючих нормативних актів.

Згідно п. 1.5 Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. Виконавець приймає від Замовника право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Дніпропетровській області, технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу, інженерних споруд та придорожніх насаджень на них, що знаходяться на балансі Замовника, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п. 1.8 Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. у разі виявлення Виконавцем надзвичайних або аварійних ситуацій, він зобов`язаний негайно поставити до відома Замовника і при його згоді приступити до виконання аварійних послуг. У всіх випадках у разі виявлення на вищевказаних автомобільних дорогах будь-яких відхилень від вимог стандартів, норм і правил, які діють в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Виконавець негайно встановлює необхідні технічні засоби організації дорожнього руху, відповідно до діючих нормативів та за письмовим рішенням Замовника вводить необхідні обмеження в русі.

Згідно п. 7.2.1 Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. Виконавець несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини Виконавця та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Договір №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. діє з моменту підписання і до 31.12.2018 р., а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань (п. 10.1).

Додатковою угодою №3 від 27.12.2018 р. до Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. внесено зміни до п. 10.1 та встановлено строк дії Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. до 31.03.2019 р.

Таким чином, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 та адвоката Галасун Г. І., що з моменту підписання Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р. і до 31.03.2019 р. право на експлуатаційне утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Дніпропетровській області у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» належало Дочірньому підприємству «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке, відповідно до п. 7.2.1 Договору №ЕУ-2 від 06.08.2018 р., несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини ОСОБА_5 та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є посадовою особою Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області (Замовника за Договором №ЕУ-2 від 06.08.2018 р.), у зв`язку із чим не є суб`єктом даного правопорушення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", передбачено застосування судами при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03від 21.07.2011року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам оскільки наявність останніх неузгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv.theUnitedKingdom), п.161, SeriesAзаява № 25).

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачяться на користь обвинуваченої особи.

Отже, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 278, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , заступника начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська Томаш В.І.