Справа № 753/3983/19 Головуючий в суді І інстанції - Скуба А.В.
Провадження № 33/824/2084/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року, -

встановив :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн.40 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції 09 лютого 2019 року о 06 год. 03 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_1 , по Дарницькому шосе -проспект Григоренка, що в м. Києві у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку, на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер 6820» в присутності двох свідків, який показав позитивний результат в 1, 55 %, чим порушив вимоги п.п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року, постанову скасувати та направити справу на повторний розгляд в суд першої інстанції.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що 05 квітня 2019 року на його адресу надійшов лист Дарницького районного суду м. Києва з постановою суду відносно нього. При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що жодних повідомлень про дату та час судового засідання він не отримував.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції порушено його право на захист та справедливий судовий розгляд,оскільки він був позбавлений надати в судовому засіданні свої пояснення, що вплинуло на прийняття судом саме такого рішення, а тому, на думку апелянта, є безумовною підставу для скасування постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Будучи належним чином повідомленим про час та дату судового засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 до суду не з`явився, а під час телефонного дзвінка просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та постанову апеляційного суду надіслати на поштову адресу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні Дарницького районного суду м. Києва 15 березня 2019 року, а копію постанови отримав 05 квітня 2019 року. Апеляційну скаргу до місцевого суду подав поштою 15.04.2019 року.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За таких обставин ОСОБА_1 не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №1660746 від 09.02.2019 року, ОСОБА_1 09 лютого 2019 року о 06 годині 03 хвилини в м. Києві по Дарницькому шосе - пр.. Григоренка керував автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер 6820» ARHK0339, тест 1813, в присутності свідків, результат якого показав 1, 55 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України (а.с.1).

Із роздруківки результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» (а.с.2), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.3), відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції від 09.02.2019 року (а.с.5) вбачається, що проба огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивна та дорівнює 1,55 %.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до переконання, що викладені у постанові доводи місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Посилання апеляційної скарги на невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та істотні порушення закону під час ухвалення оскаржуваної постанови, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Що стосується зауважень апелянта з приводу розгляду справи районним судом без участі ОСОБА_2 , то вони є слушними, однак його права були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Із огляду на вищезазначене постанова Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль