Справа № 445/295/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Пилип`як П. В. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , військовослужбовця (в/ч НОМЕР_1 ),
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
До Золочівського районного суду Львівської області надійшов протокол серії НГ № 5081 від 14.02.2019 року відносно старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13.02.2019 року, близько 16 год. 30 хв. по території навчального центру було виявлено ОСОБА_1 з ознаками вживання алкогольних напоїв, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП виходячи з наступного.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Поряд з цим ч. 3 ст. 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 ЗУ «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
Мобілізація в Україні оголошувалась Указами Президента України від 17.03.2014 №303/2014, від 06.05.2014 №454/2014, від 21.07.2014 №607/2014 від 14.01.2015 №15/2015, а отже, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 1 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 20 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 6 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року.
Воєнний стан в Україні оголошувався Указом Президента України від 26.11.2018 року, з 26 листопада 2018 року до 26 грудня 2018 року.
З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено 13.02.2019 року, таким чином, станом на день вчинення правопорушення особливий період не діяв, а отже дії правопорушника не вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, такі необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, що передбачена ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.15 ч.1 ст.172-20, ст. 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього стягнення - штраф у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст.307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя П. В. Пилип`як