Справа № 442/1536/19
Провадження №3/442/526/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2019 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

- за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

В переведенні Дрогобицького міськрайонного суду знаходиться справа про адміністративне правопорушення, а саме про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 085435 від 21.02.2019 року, вбачається що ОСОБА_1 21.02.2019 року 22 год. 00 хв. в м.Дрогобич, вул..Грушевського, 46, керуючи автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння підтверджує лікар ДМЛ № 1, актом № 56, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, однак від нього поступило письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому суд розглянув справу на підставі наявних доказів по справі.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що є рівнозначним також і відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані сп`яніння, надала руху транспортному засобу.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Із наведеного вище слідує, що відповідальність за перебування в автомобілі, або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

З висновками працівників поліції викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 085435 від 21.02.2019 року, важко погодитись, оскільки є ряд суттєвих порушень при оформленні вказаного протоколу, зокрема працівниками поліції вказано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак не відомо чого саме вони були свідками, так як жодних їхніх пояснень в матеріалах справи не має. Також працівниками поліції не дотримано вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1376 від 06.11.2015, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. №1496/27941 (надалі Інструкція).

Згідно вимог п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно п.10 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно Додатку №2 вказаної Інструкції. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, чого зроблено не було.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до вказаної вище Інструкції: огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння, такий акт огляду на місці зупинки не складався, відповідно в матеріалах справи відсутній.

Вище наведені норми в їх сукупності, дають підстави констатувати, що огляд водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я можливий тільки в двох випадках: у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у випадку його незгоди з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки (за допомогою спеціальних технічних засобів).

В матеріалах справи відсутні докази того, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і відсутні дані про те, що останній відмовився від проходження такого огляду.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що у разі незгоди водія із результатами проведення тесту поліцейським на місці зупинки, останні зобов`язані доставити зупинену особу до найближчого визначеного чинним законодавством спеціалізованого медичного закладу, де лікар зобов`язаний перевірити за можливості особу водія, відібрати у нього біологічні зразки та провести лабораторні дослідження, на підставі яких поставити діагноз на стан спяніння, на підставі цих досліджень складається медичний акт.

Згідно вимог розділу ІХ вищевказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що також передбачено ст.. 266 КУпАП, однак такого зроблено не було, докази про це відсутні.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Станом на теперішній час при підозрі, що водій перебуває у стані сп`яніння поліцейський повинен керуватися Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, відповідно і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, повинен відповідати формі затвердженій відповідно до вищевказаної Інструкції МВС та МОЗ України 09.11.2015 року.

Згідно з пунктами 16, 17, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, бланк висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, має відповідати вимогам додатку 4 цієї Інструкції, і видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Як вбачається з медичного ОСОБА_4 , долученого до матеріалів справи, в ньому відсутній штамп, відповідно відсутні вихідний номер та дата на штампі закладу охорони здоров`я, також відсутній номер акта медичного огляду на підставі якого видано відповідний висновок, не зазначено повністю ім`я та по батькові лікаря, який проводив медичний огляд.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За клопотанням ОСОБА_1 судом було витребувано ряд документів з Дрогобицької МЛ №1, серед яких є Акт медичного огляду № 56 від 21.02.2019 року. Одак судом звернено увагу, на те що жоден Акт в ДМЛ № 1 не складався.

Із Акту медичного огляду № 56 від 21.02.2018 року, вбачається, що обстеження ОСОБА_1 проводилось за допомогою «ALCOSCAN AL9000L», однак жодних ідентифікуючих ознак (заводський номер) про цей засіб не вказано.

Алкотестер - це прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу видихуваного їм повітря. Метрологічна атестація - це визнання показників алкотестера дійсними на державному рівні УкрЦСМ (Український Центр стандартизації метрології та сертифікації). Згідно інструкції, міжповірочний інтервал даної моделі становить один раз в 12 місяців.

Із представленого на вимогу суду - Свідоцтва про повірку «ALCOSCAN AL9000L», вбачається, що дане Свідоцтво чинне до 16.08.2019 року, однак не вказано дати останньої повірки, а тому результати наведені в медичному висновку та Акті медичного огляду, викликають сумнів, щодо їх правдивості.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. За таких обставин медичний Висновок про огляд особи на стан сп`яніння слід вважати недійсним, оскільки такий складений з порушенням Інструкції, а тому він не може братися як доказ у справі.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення Серія БД № 085435, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із наведенного вище, суддя прийщла до висновку, що у справі немає належних та допустимих доказів про те, що 21.02.2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тобто його вина в скоєнні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є недоказаною, а наведене свідчить про відсутність складу зазначеного правопорушення, а тому

Керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Л.І. Гарасимків