Справа № 159/686/19 Провадження №33/802/326/19 Головуючий у 1 інстанції:Восковська О. А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, розглянувши в залі судового засідання апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2019 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 12.01.2019 о 23год. 20 хв. у м.Ковелі по вул.Варшавській керував автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що він не керував автомобілем ні в стані алкогольного, ні в стані наркотичного сп`яніння. Після зупинки його працівниками поліції, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який не виявив у нього стан алкогольного сп`яніння. Зазначений огляд був проведений працівниками поліції з порушенням вимог законодавства, а саме не були присутні при цьому свідки, і не був складений відповідний акт працівниками поліції. Після цього, працівники поліції запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився. У Ковельській ЦРЛ він був оглянутий лікарем, який також ознак наркотичного сп`яніння не виявив, склав акт медичного огляду, а після відбору у нього біологічного середовища його відпустили додому. Лише 04.02.2019 його запросили у відділення поліції, де повідомили, що згідно з проведеними лабораторними дослідженнями у його сечі було виявлено амфетамін, тобто на час відбору біологічного середовища та під час керування транспортним засобом він перебував у стані наркотичного сп`яніння. З таким висновком він не погодився, однак щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що виявлення у нього в сечі залишків вживання амфетаміну без ознак наркотичного сп`яніння не може свідчити про те, що особа перебувала у такому стані, керуючи при цьому транспортним засобом. Тому категорично заперечує, що був у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу та просили закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №012858 від 04.02.2019 (а.с.1), висновком лікаря Ковельської ЦРЛ № 27 від 13.01.2019 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 13.01.2019 о 00.05 годині перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с.2); копією акту медичного огляду ОСОБА_1 № 27 від 13.01.2019, відповідно до якого встановлено заключний діагноз «наркотичне сп`яніння» (а.с.9).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів регламентується р.ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Апеляційним судом встановлено, що лікарем Ковельської ЦРЛ, який 13.01.2019 здійснював огляд ОСОБА_1 , повністю дотримано вимоги щодо проведення огляду на стан сп`яніння і оформлення його результатів.

Так, згідно з п.п. 7, 8, 12, 15, 16 р.ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що, в порушення п.6 та п.10 р.ІІ вищевказаної Інстукції , огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений у відсутності 2 свідків, а його результати поліцейськими оформлені у вигляді Акту не були, оскільки ОСОБА_1 не ставиться у провину керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, який був виявлений працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

Натомість стан наркотичного сп`яніння встановлено за допомогою лабораторних досліджень біологічного середовища ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, куди, як підтвердив ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, він був доставлений та добровільно здавав необхідні аналізи.

Залучення свідків до цієї процедури в закладі охорони здоров`я, не передбачено чинним законодавством.

Висновок щодо результатів медичного огляду, а також Акт медичного огляду, якими встановлено наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 , повністю відповідають формам, які затверджені спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 3, Додаток 4)».

Тому доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що він не керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, суперечать іншим доказам у справі, тому апеляційним судом не приймаються до уваги.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.04.2019 щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов