Номер провадження: 33/813/483/19
Номер справи місцевого суду: 521/1340/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме в тому, що ним було порушено вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки він як особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не вчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ним було подано в строки передбачені Законом України «Про запобігання корупції», тобто в день звільнення, а саме 24 липня 2018 року в день отримання трудової книжки. Крім того, зазначає, що довідку про доходи, яка необхідна для заповнення декларації він отримав також 24 липня 2018 року.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, прокурор у судове засідання, призначене на 29 березня 2019 року та на 12 квітня 2019 року не зявився.

Згідно ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь в провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Заслухавши адвоката ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Однак, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані в повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, з таких підстав.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та його вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Згідно ч. 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до положень п. п. 2 п. 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016р. №3, декларація субєкта декларування, визначеного в ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Визначення поняття «припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування» надано в «Порядку перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій» затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції, від 06.09.2016р. №19, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.11.2016р. за №1479/29609. Так, припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки субєкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу начальника Одеської митниці ДФС №564-о від 12 червня 2017 року «Про переведення», ОСОБА_2 було переведено з посади головного державного інспектора ВМО №6 митного поста «Ізмаїльський» на посаду головного державного інспектора ВМО №5 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС (а. с. 49).

Згідно наказу Державної фіскальної служби України Одеської митниці ДФС №591-о від 19.07.2018р., ОСОБА_2 звільнено із займаної посади за угодою сторін 23 липня 2018 року (а. с. 51-52).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби. Відповідно до частини 1, пункту 1, підпункту «в» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці. Таким чином, посада головного державного інспектора ВМО № 5 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС відноситься до посад категорії «В» державної служби.

Тобто, ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

23 липня 2018 року ОСОБА_2 ознайомився із наказом про звільнення та отримав його копію, про що розписався (а. с. 53).

24 липня 2018 року ОСОБА_2 отримав трудову книжку із внесеним записом про звільнення, про що розписався власник трудової книжки ОСОБА_2 та працівник кадрової служби (а. с. 78, 79, 152).

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 24 липня 2018 року (а. с. 14-16, 27-28).

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 отримав трудову книжку 24 липня 2018 року, то саме цей день є для нього днем - припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченим вимогами Закону України «Про запобігання корупції», та виник обовязок подати декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, ОСОБА_2 подав декларацію з дотриманням строків передбачених Законом України «Про запобігання корупції», а відповідно в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький