Справа 369/2559/19 Головуючий у I-й інстанції - Омельченко М.М.
Провадження № 33/824/1987/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Очеретяного О.Г . розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Очеретяного О.Г. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 17.02.2019 року о 15 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 на 50 км. автодороги Кіпті-Глухів-Багівськ в Ніжинському районі Чернігівської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук).

Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України тавчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, адвокат Очеретяний О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного дослідження обставин справи. Апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, пояснення свідків написані одним почерком та є ідентичними, що ставить під сумнів їх достовірність. Крім того вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння та відсутній відеозапис з нагрудної камери працівників поліції. Зазначає, що ОСОБА_1 підпис ставив у пустому протоколі з вказівки поліцейських, копію протоколу він не отримував. А тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 12 березня 2019 року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без виклику ОСОБА_1 , суд першої інстанції порушив їїправо на захист є безпідставним.

Як убачається з матеріалів справи, на адресу ОСОБА_1 зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції направлялися повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.10). При цьому, ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився та не повідомивсуду причини своєї неявки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.268 КУпАП та розглянув справу у відсутність ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

До того ж права ОСОБА_1 були реалізовані в суді апеляційної інстанції де він надав суду свої пояснення по суті правопорушення та навів доводи на свій захист. Проте, будь-яких вагомих доказів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП ним не надано.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 17 лютого 2019 року о 15 годині 35 хвилин керував автомобілем марки «ВАЗ», з реєстраційним еномеррним знаком НОМЕР_1 на 50 км. автодороги Кіпті-Глухів-Багівськ в Ніжинському районі Чернігівської області, з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 043405 від 17.02.2019 року, який підписаний ОСОБА_1 та свідками, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер" та в закладі охорони здоров`я, розпискою ОСОБА_1 від 17.02.2019 року, в якій він не зобов`язується не керувати автомобілем "ВАЗ 2107". Крім того, відповідно до пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав, що 16.02.2019 року випив 400 г горілки, а 17.02.2019 року керував автомобілем. Проходити огляд за допомогою приладу "Драгер" або їхати в медичний заклад відмовляється. Вину визнає.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з`ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадежння по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Очеретяного О.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко