Справа № 463/7399/18 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/811/283/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 28 лютого 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та обрано їй покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень 00 копійок).

Відповідно до положень ч.2 ст. 36 КпАП України остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Згідно постанови ОСОБА_1 , 02 грудня 2018 року о 06 год. 30 хв. на перехресті вулиць пр.Чорновола-Куліша в м. Львові, керувала автомобілем марки «Пежо 301», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України. Відповідно до даних алкотестера «Drager Alkotest 6820» від 02.12.2018 року, в організмі ОСОБА_1 виявлено 0,90 % проміле алкоголю.

Крім цього ОСОБА_1 02 грудня 2018 року о 06 год. 30 хв., керувавши автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вулиць пр.Чорновола-Куліша, не надала дорогу транспортному засобу Богдан А 09202 д.н.з. НОМЕР_2 при перестроюванні в смугу для руху в попутному напрямку, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення , чим порушила п.10.3 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Автомобілі отримали механічні ушкодження.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що не погоджується з наведеною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, так як працівники поліції здійснювали тест на стан сп`яніння без контрольного продуття алкотестеру, здійснювали тест на вулиці, при температурі повітря нижче чотири градуса цельсія, не доставили до найближчого закладу охорони здоров`я та проводили огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, не дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандарт. Звертає увагу, що суд першої інстанції відхилив її клопотання про виклик і допит свідка та поліцейського, свідчення яких має істотне значення у розгляді справи і таким чином не дав можливості в повному обсязі доказати свою невинність.

Вивчивши матеріали справи №463/7399/18, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснила, що працівники патрульної поліції здійснювали тест на стан сп`яніння без контрольного продуття алкотестеру, не врахували різкий перепад температури навколишнього середовища, коли здійснювали тест на вулиці. Крім цього, у разі незгоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, однак їй цього запропоновано не було. Також, працівники патрульної поліції не надали свідоцтва про реєстрацію приладу газоаналізатора «Драгер», а тому його показники не можуть вважатись допустимим доказом.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №148779 від 02.12.2018 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Щодо посилань апелянта про те, що не доставили її до найближчого закладу охорони здоров`я та проводили огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, то такі суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що остання на пропозицію працівників поліції спочатку відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також у медичній установі, пояснювала, що не вона керувала транспортним засобом. Окрім того, після відкриття приладу він знаходився на вулиці більше 5 хвилин, їй працівник поліції детально розповів і показав, як здійснювати продуття приладу.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що на її вимогу не було надано свідоцтво про державну реєстрації та свідоцтво про повірку приладу Драгер, то як вбачається з вищенаведеного відеозапису такі вимоги нею не ставилися, в той час, як відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на вимогу особи.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м.Львова від 28 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук