КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2533/2019 Суддя 1 інстанції - Валігура Д.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 384,20 гривень.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 07.04.2019 року о 01 год. 45 хв. в м. Києві по пр-ту Академіка Глушкова, 7, керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Деу» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 б), 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Харченко С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/8149/19, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами захисника, постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд, на думку апелянта, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому, постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 07.04.2019 року близько 01 год. 00 хв. у ОСОБА_1 на парковці торгового центру «Магелан» виник конфлікт з ОСОБА_2 , який звинувачував ОСОБА_1 в тому, що той без його дозволу займається таксуванням. Перебіг даного конфлікту зафіксовано на відео, що долучено до матеріалів справи. Після конфлікту ОСОБА_1 втік, але ОСОБА_2 на автомобілі почав переслідувати його, та по пр-ту Академіка Глушкова, 7 навмисно здійснив різкий маневр та підставив свій автомобіль під автомобіль ОСОБА_1 при цьому різко загальмувавши, чим фактично спровокував ДТП. Вищезазначене підтверджується показами свідків, що долучені до матеріалів справи. На переконання захисника, саме ОСОБА_2 . порушив ПДР з ціллю помститись водію ОСОБА_1

Апелянт зазначає, що відносно ОСОБА_2 працівниками поліції було складено відповідний адміністративний протокол, який знаходиться на розгляді в Голосіївському районному суді м. Києва і розглядається окремо від протоколу відносно ОСОБА_1 , чим фактично порушено принцип повноти та об`єктивності розгляду справи. Рішення про протоколу відносно ОСОБА_2 ще не винесено.

Захисник вказує на те, що суд першої інстанції з невідомих причин проігнорував пояснення свідків, не викликав та не допитав іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та розглянув справу поверхово.

Крім цього, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 під час складання протоколу повідомив працівникам поліції про те, що він не згоден з протоколом та надав відповідне пояснення.

На думку захисника, долучена до протоколу схема місця ДТП не відповідає вимогам Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, а тому є неналежним доказом по справі і потребує доопрацювання, оскільки, працівниками поліції у схемі ДТП не визначено сталі орієнтири, а саме: стаціонарно встановлений об`єкт (кут будівлі або павільйону зупинки маршрутних транспортних засобів, дорожній знак 5.60 "Кілометровий знак", опора електропередач, об`єкт дорожнього сервісу, порядковий елемент інженерної конструкції дороги тощо), який має свою назву, порядковий номер, іншу видиму відмінність серед подібних об`єктів та розташований уздовж вулиці або смуги відведення дороги (сталим орієнтиром не є дерева, кущі, транспортні засоби, які стоять, тимчасові споруди або конструкції, пересувні торговельні споруди, огорожі будівельних майданчиків або місць проведення дорожніх робіт, інші об`єкти, розташування яких на місцевості в подальшому неможливо об`єктивно визначити чи геометрія, розміри або місце розташування яких можуть з часом змінюватись). Всі вимірювання проведені лише по відношенню до елементів дороги.

Крім цього, захисник вказує на те, що складений протокол відносно ОСОБА_1 не відповідає дійсності та обставинам справи, вимогам ст. 124 КУпАП України та Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року. ОСОБА_1 вважає себе не винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про що останнім було зазначено в поясненні. Окрім вищезазначеного, протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, в протоколі відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній порушив п.2.3 та п. 13.1 ПДР і при цьому одночасно працівники поліції складають протокол відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_2 за порушення, що передбачено п. 2.3 та п. 10.3 ПДР (порушення порядку зміни напрямку руху, що автоматично знімає відповідальність із ОСОБА_1 за порушення ПДР).

Також апелянт вказує на те, що в протоколі не зазначено свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, однак додані відповідні пояснення, до протоколу не долучені фото та відео місця ДТП та інші можливі докази, не визначено розмір матеріальних збитків, якщо такі були за які вказано в протоколі.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційної інстанції неодноразово не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, на підставі чого, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд справи проведено у відсутність ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та захисника Харченка С.В., які, підтримавши апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених підстав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та дослідивши наявний у справі відеозапис, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за таких обставин.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез`ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про визнання винним ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, наслідком яких стала дорожньо - транспортна пригода та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду зазначив у рішенні про те, що дослідивши відеозапис подій та вислухавши пояснення ОСОБА_1 , він доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністратвиного правопорушення.

При цьому, суд фактично відхилив інші, представлені у справі докази, у тому числі схему ДТП, пояснення свідків у справі, та у постанові не тільки не навів мотиви такого рішення, а й не розкрив суть доказів (а саме відеозапису), який за його висновками повністю підтверджує винуватість ОСОБА_1

Більш того у постанові судді не наведені будь-які належні обгрунтування стосовно наявності в діях водія ОСОБА_1 ознак порушення кожного з пунктів ПДР, які ставились йому у провину.

Усі ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків судді, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 2.3 (б), 13.1 ПДР, виходячи з наступного.

Пункт 2.3 б) ПДР України вказує на те, що водій має бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пункт 13.1 ПДР України вказує, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому пунктом 1.10 ПДР України визначено поняття безпечної дистанції - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Під час апеляційного розгляду, порушень вказаних правил дорожнього руху водієм автомобіля Форд Скорпіо ОСОБА_1 . встановлено не було.

Так із пояснень, що були надані ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністратвине правопорушення, убачається, що він 07.04.2019 року о 2 год. 00 хв. керував автомобілем Деу Ланос держ.номер НОМЕР_3 по вул. Глушкова зі сторони площі Московської в сторону ВДНХ. Рухався в крайній лівій смузі руху, проте в один момент, не дотримуючись безпечної дистанції, в його авто допустив зіткнення водій авто Форд Скорпіо, держ. номер НОМЕР_4 , який згодом намагався втекти, та з яким виникла бійка під час якої він наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

Проте, такі пояснення не можна покласти в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються сукупністю інших доказів у справі.

Так, з показань як під час складання протоколу про адміністратвне правопорушення, так і під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 вбачається, що незадовго до ДТП на паркувальному майданчику ТРЦ «Магелан» між ним та ОСОБА_2 відбулась сварка, за те, що ОСОБА_1 , підробляючи в таксі, забрав трьох пасажирів з торгівельного майданчика ТРЦ. Це не сподобалось ОСОБА_2 , і він заявив, що на вказаній території забирати пасажирів ОСОБА_1 не можна. На підставі цього між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка. Під час сварки, ОСОБА_2 підійшов до його ( ОСОБА_1 ) автомобіля та вдарив кулаком по верхівці автомобіля. А коли ОСОБА_1 , почав відїжджати з місця конфлікту, то ОСОБА_2 на своєму автомобілі, спочатку перегороджував виїхд на вул. Глушкова, проте, ОСОБА_1 це вдалось зробити, на що ОСОБА_2 , виїхавши на пр. Глушкова, почав на шаленній швидкості в іншій смузі руху наздоганяти, а згодом і випереджати автомобіль ОСОБА_1 .. В той час, коли автомобіль ОСОБА_2 рухався в сусідній смузі, але дещо попереду автомобіля ОСОБА_1 , то без відповідного покажчика повороту, водій ОСОБА_2 його ОСОБА_1 "підрізав", тобто, здійснив занадто різкий маневр перестроювання з тієї смуги руху, в якій рухався, на смугу руху, в якій рухався автомобіль Форд та відразу ж застосував екстренне гальмування. Внаслідок такого маневру, ОСОБА_1 застосував також екстренне гальмування, проте, уникнути зіткнення не вдалось через незначну відстань між обома транспортними засобами.

Такі показання ОСОБА_1 повністю підтверджуються іншими доказами у справі, зокрема, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка будучи допитаною під час оформлення матеріалів щодо обставин ДТП відносно ОСОБА_1 вказала, що вона була однією із пасажирів авто Форд Скорпіо ТАКСІ, держ.номер НОМЕР_4 та бачила, як під час руху по просп. Глушкова автомобіль Деу Ланос переслідував їхній автомобіль, перешкоджав його руху, здійснював небезпечні маневри, створюючи загрозу життю та здоровю її та інших пасажирів авто, після чого зазначений автомобіль обігнав автомобіль «Форд», та виїхавши на смугу руху Форда, різко загальмував, не надавши технічної можливості йому ( ОСОБА_1 ) застосувати гальмування для уникнення зіткнення.

Свідок ОСОБА_4 під час оформлення протоколу про адміністравне стягнення пояснила, що вона також була пасажиром автомобіля «Форд», та бачила як водій ОСОБА_2 почав обганяти та "підрізати" автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , а "підрізавши" ще й дуже різко зупинився , внаслідок чого і відбулось зіткнення танспортних засобів.

Свідок ОСОБА_5 , пояснила, що бачила на вул. Глушкова неадекватну поведінку водія автомобіля Деу Ланос, який на дорозі "підрізав" автомобіль Форд, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Наведені показання свідків повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_1 та іншими доказами у справі, зокрема, відеозаписом, який підтверджує наявність конфлікту між водіїями ще на парковці ТРЦ, та різкий виїзд обох транспортних засобів на вул. Глушкова, проте в різні смуги руху, а в подальшому різкий маневр перестроювання водія ОСОБА_2 в смугу руху водія ОСОБА_1 та при цьому не надання переваги в русі водію ОСОБА_1 ,

Відтак, наявні у справі докази свідчать про те, що водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не рухались в одній і тій же смузі, а ОСОБА_2 було вчинено різкий маневр перестроювання з однієї смуги руху в іншу (що було встановлено й постановою Київського апеляційного суду від 29 липня 2019 р. щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП), що виключало можливість водія ОСОБА_1 дотримуватись безпечної дистанції до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та не може свідчити про недотримання ним вимог п. 13.1 ПДР України.

Окрім того, докази у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 був уважним, стежив за дорожньою ситуацією, відповідно, реагував на її зміну, та при різкому перестроюванні в його смугу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , застосував екстренне гальмування, проте, уникнути зіткнення не виявилось можливим, оскільки після здійснення різкого маневру перестроювання, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 без відповідних на те підстав було різко зупинено.

Відтак, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, в тому числі й протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п.п. 2.3.б), 13.1 ПДР України, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_6 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Харченка С.В. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.