АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/550/19 Справа № 703/613/19 Головуючий по 1 інстанції Пасацька Л.А
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, РНОКП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 129720 від 10.02.2019 року, складеного інспектором Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Бондар В.О., ОСОБА_2 10.02.2019 року о 15 год. 40 хв. в м. Сміла по вул. Кармелюка керував автомобілем Москвич, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова) та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 квітня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що 10.02.2019 року близько 15 год. 40 хв. по вул. Кармелюка в м. Сміла він не керував автомобілем Москвич, д.н.з. НОМЕР_2 , а шукав причину, чому останній не міг рушити з місця. В цей час до нього підійшли працівники поліції з метою перевірки. На їх пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу, який вони дістали із кишені та на який не показали ОСОБА_2 документи, останній відмовився з тих підстав, що він не довіряв показникам вказаного приладу та працівники поліції не повідомили йому причину перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що за кермом автомобіля на той час перебував його знайомий ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 вказує, що зранку в день складання протоколу він вживав настоянку ромашки, яка має різкий запах, але не містить спирту, про що він зазначав у протоколі та пояснював в суді першої інстанції.

Апелянт стверджує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та пропозиції пройти йому перевірку на стан алкогольного сп`яніння жодних свідків не було, та йому не було роз`яснено права та обов`язки, згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що працівники поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не відсторонили ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, повернули йому посвідчення водія і не вилучили автомобіль, що ставить під сумнів відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та свідчить про відсутність підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_2 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 129720 від 10.02.2019 року, складеного інспектором Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Бондар В.О., ОСОБА_2 10.02.2019 року о 15 год. 40 хв. в м. Сміла по вул. Кармелюка керував автомобілем Москвич, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова) та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. У протоколі ОСОБА_2 вказав, що він керував вказаним автомобілем, а перед цим вжив трав`яної настоянки та відмовляється їхати до лікаря для проведення огляду;

- письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що 10.02.2019 року вони були свідками того, як водій автомобіля Москвич М-2140, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнав, що вживав спиртні напої та від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, досліджених в суді апеляційної інстанції та тих, що містяться в матеріалах провадження.

Твердження апелянта про те, що на час огляду він був тверезим, оскільки вживав настоянку ромашки, яка має різкий запах, однак не містить спирту, не є предметом розгляду даної справи. Так, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що не відсторонення його від керування транспортним засобом та не вилучення у нього посвідчення водія свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Так, згідно п.п. 6-7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у зв`язку із відмовою ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, у працівників поліції були відсутні підстави для відсторонення його від керування транспортним засобом та вилучення посвідчення водія.

Враховуючи наведене, суддею місцевого суду було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що суддею неправомірно було проведено 22.04.2019 року судове засідання у справі без участі ОСОБА_2 , який перебував на лікуванні у Смілянській ЦРЛ, чим порушено його право на захист, є безпідставними. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 приймав участь у судових засіданнях та надавав пояснення з приводу обставин, викладених у протоколі.

Про дату та час розгляду справи 22.04.2019 року ОСОБА_2 був повідомлений належним чином, та оскільки від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, суддя місцевого суду правомірно розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 квітня 2019 року щодо ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 квітня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба