Справа № 300/894/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув апеляційну скаргу останнього на постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 24.09.2018 о 11.00 год. на автодорозі «Київ-Чоп» 726+350 м керував автомобілем «Дейво Ланос» номерний знак НОМЕР_1 та при зустрічному роз'їзді, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив зіткнення з автомобілем «MAN» номерний знак НОМЕР_2, який рухався назустріч. При ДТП обидва автомобілі отримали механічні ушкодження та матеріальні збитки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №278488 від 24.09.2018, схемою ДТП, поясненнями правопорушника, письмовими показами свідків ОСОБА_2 та відповіддю в.о. головного лікаря Воловецької РЛ ОСОБА_3 від 07.11.2018.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити в частині накладення на нього адміністративного стягнення, застосувавши такий вид стягнення як штраф. Вважає накладене на нього адміністративне стягнення таке, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи. Вказує, що ні у протоколі, ні у постанові суду не вказано які саме правила дорожнього руху він порушив. Також, суд не обґрунтував накладення на нього стягнення у виді позбавлення прав керування транспортними засобами, та при цьому, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, не врахував особу правопорушника, його майновий стан, пом'якшуючі обставини. Також в матеріалах справи не містяться документи, які б підтверджували його місце роботи, професію, характеристику, сімейний стан та інше. Вказує, що суд порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14, відступивши від принципу повноти та об'єктивності судового розгляду. Крім того зазначає, що автомобіль ним використовується у робочих цілях, а тому позбавлення права керування транспортними засобами ставить його у скрутне матеріальне становище, позбавляючи його способу заробітку для існування, відтак вважає постанову суду винесену з порушенням вимог ст. 280 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Факт вчинення ДТП та винність водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом ОСОБА_1 не оспорюється, разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та виду стягнення, при визначенні якого судом першої інстанції враховано характер вчиненого правопорушення та його наслідків, особи винного та інших обставин.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом 11.11.2017 та маючи невеликий досвід у керуванні транспортними засобами, ним було грубо порушено правила дорожнього руху, не враховано дорожньої обстановки, погодніх умов і такими діями він не забезпечив безпеку пасажирів, які знаходилися разом з ним в салоні автомобіля та отримали тілесні ушкодження.

Твердження апелянта про незазначення ні в протоколі, ні в постанові суду яке саме порушення правил дорожнього руху, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП він порушив, не заслуговують на увагу, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №278488 від 24.09.2019 таке зазначено, тобто, що ОСОБА_1 порушив п. 13.3 ПРД (під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив та в повній мірі надав правове обґрунтування обставинам справи, та наклав адміністративне стягнення відповідаюче характеру вчиненого особі винного.

Підстав для його зміни, як цього просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Доводи апелянта про те, що автомобіль є єдиним джерелом доходу його сім'ї, належними доказами не підтверджено.

Апеляційний суд приходить до висновку, що постанову суду винесена з дотриманням положень ст. 245, 252, 280 КУпАП та є обгрунтованою.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП -залишити без змін.

Постанова остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя :