Справа № 263/5471/19
Провадження № 3/263/1594/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулик Сергій Вікторович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є директором ККП «Маріупольматадор», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.188-28 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 березня 2019 року о 12 год. 00 хв. у Донецькій області м. Маріуполя, Центральний район, вул.Кальміуська, на ділянці між вул.А.Куїнджі та вул.Грецька, будучи посадовою особою не виконав законну вимогу припису №48 п.1 посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху п.3.1.1; п.3.1.2 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», а саме не усунув пошкодження проїзної частини асфальтового покриття глибиною до 50 см, чим порушив ст. ст.9, 12 Закону України «Про дорожній рух», п.1.5 ПДР та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-28 КУпАП.

Він же 22 березня 2019 року о 12 год. 45 хв. у Донецькій області м. Маріуполя, Центральний район, пр. Металургів, в районі будинку №43, будучи посадовою особою не виконав законну вимогу припису №50 п.1.1; п.1.2 посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо усунення порушень правил, норм та стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху п.3.1.1; п.3.1.2 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди», а саме не усунув вибоїни у покритті проїзної частини глибиною 11 см, чим порушив ст.9; ст.12 Закону України «Про дорожній рух», п.1.5 ПДР та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.188-28 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому щзаконои порядку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

За зазначених обставин, вважаю, що предприйнято всі необхідні заходи для забезпечення явки ОСОБА_1 у судове засідання.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ст. 188-28 КУпАП визнається невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії БР № 086867 від 04.04.2019 року, серії БД №170435 від 04.04.2019 року, серії БД №170434 від 04.04.2019 року; вимогою (приписом) інспектора ВБДР УПП в Донецькій області та від 12.03.2018 року № 48 до директора ККП «Маріупольавтодор» ОСОБА_1 ; актами обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 22.03.2019 року; фототаблицею, контрактом від 04.11.2016 року укладеного між головою маріупольської міської ради та ОСОБА_1 про призначення останнього на посаду директора ККП «Маріупольавтодор»; вимогою (приписом) інспектора ВБДР УПП в Донецькій області та від 14.03.2018 року № 50 до директора ККП «Маріупольавтодор» ОСОБА_1 ; схемою вибоїн в покритті проїзної частини.

ОСОБА_1 не виконав законні вимоги (припис) посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції щодо усунення вказаного порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим, оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративного правопорушення, ступінь його вини, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 188-28 КУпАП, та доведеність його вини, а також про можливість накладення на нього адміністративного стягнення передбаченого ст. 188-28 КУпАП, яке буде достатнім та необхідним для запобігання вчинення ним у подальшому порушень правил дорожнього руху та призначити покарання у вигляді штрафу у межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягненню. На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 188-28, 280, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу на користь держави у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя С.В.Кулик