Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2430/18 Головуючий у 1-й інст. Васильчук С. Ф.
Категорія ч. 1 ст. 164 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., правопорушника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 11.12.2018 року о 16:30 хв. проводив господарську діяльність без належних документів, а саме здійснював нерегулярні пасажирські перевезення по маршруту Київ-Березівка без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності та без ліцензії на провадження певного виду діяльності, чим порушив вимоги ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що справу судом розглянуто без його участі, належним чином не повідомлено про час та місце розгляду справи, що є порушенням його прав, які передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім цього, зазначає, що він 11 грудня 2018 року близько 14:00 год. забрав родичів кума з аеропорту «Бориспіль» та вирушив в Житомир. У подальшому на посту поліції «Кочерів», що по трасі Київ-Чоп він був зупинений та працівники Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, які повідомили йому, що він повинен мати ліцензію на перевезення, оскільки здійснюю підприємницьку діяльність.

Він відповів, що везе родичів кума з аеропорту «Бориспіль» до м. Житомира, має відкриту категорію «С» та для цього не обов'язково отримувати ліцензію.

Вважає, що долучені до адмінпротоколу фотознімки транспортного засобу не можуть бути визнані достатніми доказами для підтвердження його вини, оскільки вони не свідчать про те, що він здійснював господарську діяльність.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми матеріального та процесуального права, постанова суду є необґрунтованою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, свідків, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, оскільки 11 березня 2019 року розглянув справу у відсутність ОСОБА_1, якого в порушення встановленого ст. 277-2 КУпАП порядку належним чином не повідомив про місце і час розгляду справи.

Це, в свою чергу, є істотним порушенням права на захист, оскільки позбавило ОСОБА_1 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Таким чином, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення зроблені без дотримання суддею при розгляді

даної справи вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, що є істотним порушенням вимог закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у справі достатніх доказів, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, то на думку апеляційного суду вони також заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За своїми ознаками, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 11.12.2018 року він на прохання свого знайомого ОСОБА_3 їздив в аеропорт Бориспіль, щоб забрати родичів та відвести їх в Житомир.

Свідок ОСОБА_3, в суді апеляційної інстанції пояснив, що він є власником транспортного засобу «Iveco», який був зупинений працівниками Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області. 11.12.2018 року він дійсно попросив ОСОБА_1 забрати своїх родичів з аеропорту «Бориспіль» і відвести в Житомир та надав йому для цього свій транспортний засіб.

Головний спеціаліст Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області ОСОБА_4., в якості свідка пояснив, що 11.12.2018 року на посту ДАІ працівниками поліції було зупинено транспортний засіб - автобус «Iveco», який перевозив пасажирів. Він транспортний засіб не оглядав, кількість пасажирів не з'ясовував. Від водія йому стало відомо, що той везе людей з аеропорту Бориспіль до с. Березівка. Оскільки у водія був відсутній список пасажирів, щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, доказуванню у даній справі підлягало те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а зокрема систематичну, на власний ризик діяльність, з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Про те, долучені до протоколу докази зазначені обставини не підтверджують, доказів, які б спростовували твердження апелянта про те, що він лише одноразово без мети прибутку перевіз родичів власника транспортного засобу в матеріалах справи не має.

Суду не надано переконливих та беззаперечних доказів, зокрема пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

З врахуванням наведеного, постанова судді про визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП за порушення порядку провадження господарської діяльності не може вважатися законною та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад даного правопорушення, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року щодо нього - скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук