ун. № 759/6153/19
пр. № 3/759/2773/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 330305 ОСОБА_1 26.03.2019 року о 09:24 годині в м. Києві по вул. Побітнича 2А, керував автомобілем "BMW 316" державний номерний знак (PL) НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стань спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. 07.05.2019 через канцелярію суду надійшла заява разом з додатками відповідно до яких, ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем в стані наркотичного сп'яніння та надав копію висновку з КМНКЛ "Соціотерапія" відповідно до висновку якої, ОСОБА_1 26.03.2019 в стані наркотичного сп'яніння не перебував.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено наступне.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 330305 від 26.03.2019 року, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, копією постанови судді Ірпінського міського суду Київської області від 22.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Згідно з ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103 та п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки поліцейськими у ОСОБА_1 було виявлено передбачені п. 4 розділу І Інструкції ознаки наркотичного сп'яніння, як то зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук, водію було висунуто вимогу пройти огляд на стан сп'яніння, від якого він відмовився.

Копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують, увагу та швидкість реакції № 013265 від 28.03.2019 року, згідно якого у ОСОБА_1 26.03.2019 року о 13 год. 15 хв. ознак сп'яніння не виявлено, суддя відхиляє як доказ, оскільки даний доказ отриманий всупереч вимогам ст. 266 КУпАП.

Саме тому суддя вважає дані доводи лише способом захисту ОСОБА_1 і спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому відноситься до них критично.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення

Оскільки за обставинами справи, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника, відношення останнього до скоєного, ступеня вини, відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, доцільно піддати порушника адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у передбаченому законом порядку.

Судовий збір, відповідно до ст.40-1 КУпАП, підлягає стягненню з особи, яка вчинила правопорушення на користь держави у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір",

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова протягом десяти днів з дня її ухвалення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова може бути пред'явлена до виконання на протязі трьох місяців.

Суддя: Л.Г. Косик