Справа № 211/1697/19
Провадження № 3/211/939/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 квітня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Довгинцівського ВП КВ ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2019 року серії АПР18 №018390, 21.03.2019 року о 15.30 год. гр. ОСОБА_2 за місцем мешкання вчинив сімейну сварку з донькою ОСОБА_3 в ході якої висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, чим скоїв насильство в сім'ї психологічного характеру.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлен належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 № 018390 від 27.03.2019 року, рапортом, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26.03.2019 року, поясненнями.

Ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Тобто обов'язковою кваліфікуючою ознакою є повторність протягом року.

Відповідно до копії постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.06.2018 року ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте вказаною постановою суду ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрито.

Отже, при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом не встановлено, що ОСОБА_2 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУПАп не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, та вважає необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_2 на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі вищевикладеного,суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

З урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що відносно ОСОБА_2 треба застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, враховуючи результат розгляду даної справи, а також вимоги закріплені у п.5 ч.2 ст.4 закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП-

постановила:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 170 (сто сімдесят) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Д.М.Ніколенко