Справа № 346/925/19
Провадження № 33/4808/191/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Веселов В. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участі захисника ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що не працює,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2019 року о 18 год. 30 хв. в м. Коломия ОСОБА_3 керував автомобілем «ШЕВРОЛЕ АВЕО», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Пройшов тест на приладі «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту 2.76 проміле. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі при притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Наголошує, що зміст пояснень свідків не підтверджує факт його відмови пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоровя. Вказує, що після ознайомлення із самим протоколом він виявив незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, інспектором було складено направлення для проведення огляду до Коломийської ЦРЛ. З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння вбачається, що його було доставлено до закладу охорони здоровя поліцейським ОСОБА_4 Зазначає, що, в той час, в матеріалах справи відсутні відомості як про результати медичного огляду, так і про відмову проходити медичний огляд вже в закладі охорони здоровя. Будь-які докази, які б беззаперечно вказували на те, що водій відмовився пройти огляд в закладі охорони здоровя, відсутні. Таким чином, висловивши незгоду з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, він не відмовлявся від проходження огляду в закладі охорони здоров'я, а тому вважає, що є підстави для визнання огляду на стан сп'яніння недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП. Посилається на те, що в суді першої інстанції не взято до уваги відсутність в матеріалах справи акту медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння. На його думку, посилання судді про те, що з відеозапису вбачається, що він був в стані дуже сильного алкогольного сп'яніння, є не більше як субєктивна думка, яка не може враховуватися. Зазначає, що пояснення у протоколі про те, що «керував автомобілем, перед тим випив пива» написані ним помилково, під диктовку поліцейського, який запевнив що хоче допомогти уникнути покарання, та, що із проколом він особисто не ознайомлювався. Вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду зявився захисник ОСОБА_2, якому розяснені права, передбачені ст. 271 КУпАП України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, в судове засідання апеляційного суду не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги. Захисник ОСОБА_2 повідомив, що його підзахисний бажає, щоб його апеляційна скарга була розглянута без його участі. Враховуючи дані обставини, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_2 клопотань не заявляв, повідомив, що поштою заяв та клопотань не направляв.

Захисник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону зясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2019 року серії ОБ № 100298 (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), роздруківкою тесту № 609 (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4, 5), рапортами поліцейських (а.с. 7, 8), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому Коломийським відділом поліції компакт-диску «СD-R» (а.с. 11).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2019 року серії ОБ № 100298 (а.с. 1), 22 лютого 2019 року о 18 год. 30 хв. в м. Коломия по вул. Карпатській ОСОБА_3 керував автомобілем «ШЕВРОЛЕ АВЕО», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився і з застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Коломийського ВП капітаном поліції ОСОБА_4, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, містить їх адреси.

При складенні протоколу ОСОБА_3 розяснювалися його права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_3 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Відносно пояснень ОСОБА_3 у протоколі про те, що «керував автомобілем, перед тим пив спиртні напої, вину визнаю» вважаю за необхідне зазначити, що доказове значення має не сам факт визнання чи заперечення ним своєї вини, а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються також у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками, такими як запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушена вимова, почервоніння обличчя, за допомогою Драгер Алкотест 6820. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний, 2,76 проміле. Те, що з результатами згоден, ОСОБА_3 засвідчив власноручним підписом. Обставини огляду, викладені у акті, своїми підписами засвідчили в ньому свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 3) засвідчує результат тесту ОСОБА_3, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 2,76 проміле. Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_3

Відомостей про порушення порядку застосування спеціального технічного засобу, не встановлено під час апеляційного розгляду.

Результат тесту ОСОБА_3, проведеного працівниками поліції, а саме 2,76 проміле майже у чотирнадцять разів перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного спяніння, виключаючи можливу технічну похибку.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6А від 22 лютого 2019 року (а.с. 4, 5) вбачається, що вони були запрошені поліцейськими в якості свідків при огляді на стан сп'яніння водія ОСОБА_3 Водій погодився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» в їх присутності. Проба позитивна 2,76 проміле. Відносно нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводів про зацікавленість чи упередженість цих свідків стороною захисту не наведено.

Відсутні відомості про те, що з певних причин свідки засвідчували обставини, викладені протоколі та акті, під примусом.

В рапортах від 22 лютого 2019 року (а.с. 7, 8) поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_7 доповідають про те, що 22 лютого 2019 року близько о 18 год. 30 хв. ними спільно в м. Коломия по вул. Карпатській був зупинений автомобіль марки Шевроле-авео, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 В ході спілкування виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння і йому в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на факт вживання алкоголю та визначення стану сп'яніння за допомогою приладу Драгер (проба позитивна 2,76 проміле) та в установленому порядку в Коломийській ЦРЛ. Відносно ОСОБА_3 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП через порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

З відеозаписів, які міститься на компакт-диску «СD-R» в матеріалах справи, що досліджені під час апеляційного розгляду, вбачаються безсторонньо зафіксовані нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції деякі обставини події, а саме: процес зупинки автомобіля, встановлення особи водія, перевірки документів, оголошення поліцейським ознак алкогольного сп'яніння, підозри перебування водія в такому стані, пропозиція пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, процес проходження такого огляду водієм в присутності двох свідків, результати якого 2,76 проміле.

Сторона захисту, стверджуючи про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не заперечує факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не наводить жодних доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Так, ОСОБА_3 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу, у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозвязку вказують на те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, він погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, за наявності двох свідків пройшов такий тест, за результатами огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння, погодився з його результатами.

За таких обставин, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_3 в акті огляду засвідчив свою згоду з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, засвідчив своїм підписом роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу, ознайомився з протоколом, що засвідчив своїм підписом у протоколі, за відсутності будь-яких доказів про відсутність згоди з результатами такого огляду, доходжу висновку, що відсутні обєктивні підстави вважати, що поліцейським необхідно було направляти ОСОБА_3 для проведення огляду в заклад охорони здоров'я.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння саме по собі, виходячи з даних, на які вказують матеріали справи, не може розцінюватися як доказ незгоди з результатами оглядку проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, оскільки ініціатором незгоди може бути виключно особа, щодо якої проводився огляд, а не особиста ініціатива поліцейського.

Тому вирішальне значення при прийнятті рішення щодо наявності або відсутності згоди водія з результатами огляду, проведеного на місці транспортного засобу поліцейським, має акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Твердження захисника ОСОБА_2 про порушення суддею суду першої інстанції права на захист у зв'язку з тим, що ним взагалі не розглянуто клопотання про допит свідків, заявлене в суді першої інстанції. (а.с. 28 -29) є неспроможнім, оскільки зміст судового рішення підтверджує факт розгляду такого клопотання, в задоволенні якого відмовлено, з наведенням відповідних мотивів (а.с. 33).

Вважаю відмову в задоволенні наведеного клопотання обґрунтованим, оскільки матеріали справи містять відеозаписи, які підтверджують наявність свідків під час проведення огляду, а їх письмові пояснення повністю узгоджуються як зі змістом протоколу, так і зі змістом відеозаписів.

Доводи захисника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 не погодився з результатами огляду, оскільки наголошував, що не вживав спиртні напої, спростовуються змістом відеозаписів, його власноручними поясненнями, викладеними у протоколі, про те, що «керував автомобілем, перед тим пив спиртні напої, вину визнаю», а також й актом огляду, де він засвідчив своїм підписом згоду з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Більше того, як зазначає апелянт в апеляційній скарзі, він після ознайомлення із самим протоколом виявив незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським. В той час, дії особи та міркування стосовно огляду після складення протоколу поліцейським за наявності законних на те підстав жодним чином не впливають на висновки як стосовно огляду, так і стосовно доведеності вини.

Дійсно, твердження судді на те, що згідно з відеозаписом ОСОБА_3 був у стані дуже сильного алкогольного сп'яніння носить субєктивний оціночний характер, однак під час апеляційного розгляду не спростовано наявність ознак алкогольного сп'яніння у водія, які прослідковуються також під час перегляду відеозапису, та давали підстави поліцейському право вимагати у водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається, а тому постанову судді необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло