Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
12.04.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2018 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Ужгород, вул. Легоцького, 58 / 24, Закарпатської області, громадянин України,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..
Згідно постанови, 06 жовтня 2018 року о 04-ій годині 30 хвилин по вул. Собранецькій, 145, у м. Ужгороді, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», р. н. з. MI219DS, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком лікаря ЗОНД № 218 від 06.10.2018, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що суд не в повній мірі зясував обставини справи, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що суд залишив поза увагою порушення працівниками поліції процедури огляду його на стан алкогольного спяніння, підтвердженням чого є проведення його огляду у відсутності свідків, відсутність у матеріалах справи акту огляду, що свідчить про те, що такий складений не був, а також відсутність у матеріалах справи відповідного направлення його для проходження огляду, що у свою чергу свідчить про недійсність такого огляду та, відповідно, виключає можливість накладення на нього адміністративного стягнення. Крім того, зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропустив із поважних причин, оскільки не брав участі в розгляді справи судом першої інстанції, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався 07.02.2019 після ознайомлення з матеріалами справи. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений із поважних причин, постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; що даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило ; що у розгляді справи приймає учасник захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3.
З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи місцевим судом, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду. Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідно до вимог КУпАП ОСОБА_1 вручена копія постанови судді, або така протягом трьох днів йому надіслана. З доданих до апеляційної скарги матеріалів убачається, що оскаржувана постанова відправлена на адресу ОСОБА_1 12.11.2019 (а. с. 10), а з розписки ОСОБА_1, що міститься на форзаці справи, вбачається, що копію постанови він отримав лише 07.02.2019.
Апеляційний суд вважає, що наведені обставини перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, доводи клопотання про поновлення пропущеного ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови підлягають задоволенню, причини пропуску строку на її внесення визнаються поважними, строк поновлюється.
Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 048422 підтверджено, що 06 жовтня 2018 року о 04-ій годині 30 хвилин по вул. Собранецькій, 145, у м. Ужгороді, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», р. н. з. MI219DS, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога ЗОНД, складеним на підставі огляду в установленому законом порядку (результат позитивний), чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обовязки йому розяснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи (а. с. 1).
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.10.2018, складеного лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру (далі - ЗОНД) ОСОБА_4 вбачається, що направлений інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_5 06.10.2018 о 04 год. 55 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння. З указаного висновку також убачається, що своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що з результатами огляду ознайомлений (а. с. 2).
З рапорту інспектора Русин М. В. убачається, що 06.10.2018 екіпажем ПП «Олімп 152» у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 і автомобіль марки «Volkswagen Passat», р. н. з. MI219DS, було залишено на місці зупинки без порушень ПДР (а. с. 3).
З копії постанови вбачається, що 06.10.2018 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, за порушення вимог, передбачених п. п. 9.2 «а» та 9.9 ПДР, тобто за те, що, 06.10.2018 о 04 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», р. н. з. MI219DS по вул. Собранецькій, 145, у м. Ужгород, під час перестроювання із крайньої лівої смуги руху в праву не ввімкнув світловий покажчик повороту, а після зупинки керованого ним транспортного засобу не ввімкнув аварійний світловий сигнал (а. с. 4).
Обставини, що зазначені у вищевказаних доказах, підтверджуються також і дослідженим у ході апеляційного розгляду справи відеозаписом із місця події, що міститься на наявному в матеріалах справи диску, з якого, окрім іншого, вбачається і те, що в результаті повторного огляду ОСОБА_1 в Закарпатському обласному наркологічному диспансері на стан алкогольного спяніння в нього було виявлено 0,98 проміле алкоголю.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Русин М. В. була упереджена при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в неї були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказували ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 під час розгляду справи апеляційним судом.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ЗОНД ОСОБА_4, яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння та склала висновок про його перебування у стані алкогольного спяніння, були підстави для фальсифікації висновку щодо ОСОБА_1 та обмови в перебуванні в стані алкогольного спяніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 під час розгляду справи апеляційним судом.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Русин М. В. та лікаря ОСОБА_4 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, під час розгляду справи апеляційним судом.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, а також підписання ним протоколу та інших матеріалів, зокрема, і висновку лікаря ЗОНД, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказував представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, під час розгляду справи апеляційним судом.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар при виконанні своїх функціональних обовязків діяли у межах наданих їм повноважень.
З урахуванням вищенаведених доказів та обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі зясував усі обставини, чим допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1на стан алкогольного спяніння, підтвердженням чого є проведення його огляду у відсутності свідків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, під час проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння у закладі охорони присутність двох свідків чи інших осіб, окрім лікаря, поліцейського та особи, яка проходить огляд, не є обовязковою.
Доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутній акт огляду, що свідчить про те, що такий складений не був, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує також і те, що зі змісту складеного щодо ОСОБА_1 Висновку щодо результатів медичного огляду вбачається, що такий складений на підставі даних, що містяться в ОСОБА_2 медичного огляду № 259, складеному о 05 год. 10 хв. 06.10.2018, що у свою чергу свідчить про те, що такий ОСОБА_2 лікарем був складений, що також підтверджується й дослідженим у ході апеляційного розгляду відеозаписом, з якого вбачається, що лікарем складався ОСОБА_2 медичного огляду ОСОБА_1.
Як такі, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи відповідного направлення ОСОБА_1 для проходження огляду. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що зі змісту Висновку щодо результатів медичного огляду вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено саме на підставі направлення поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_5, що також підтверджується дослідженим у ході апеляційного розгляду справи відеозаписом.
Тому, доводи апеляційної скарги про недійсність проведеного огляду ОСОБА_1 апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом і спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Пастухов М. В. обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у звязку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось, а також те, що ОСОБА_1 не з'явившись на розгляд справи позбавив себе можливості надати пояснення щодо обставин скоєння ним правопорушення, обставин проведення медичного освідчення, які б могли істотно вплинути на висновки суду апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан