Справа № 515/480/19
Провадження № 3/515/1041/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 травня 2019 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в особі судді Тимошенка С.В., за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвока- та ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Горба- ня А.Ю., розглянувши в залі суду у м.Татарбунари Одеської області матеріали перевірки за фак- том вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, які надійшли з Управ- ління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має двох малолі- тніх дітей, працюючої завідувачем сектору організаційної роботи та інформаційної політики Тата- рбунарської районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З наданих матеріалів слідує, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача сектору орга- нізаційної роботи та інформаційної політики Татарбунарської райдержадміністрації Одеської об- ласті, згідно п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відпові- дальності за корупційні правопорушення, та у порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про за- побігання корупції», упродовж періоду часу з 00 год. 15.12.2017 р. по 23 год. 59 хв. 25.12.2017 р., в порушення десятиденного строку, не повідомила Національне агентство з питань запобігання ко- рупції (далі НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, а саме про набуття права власності на транспортний засіб Лексус ЛС 460Л, вартість якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів, вс- тановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, та становила суму у розмірі 5498 56 грн.

ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнала, надала до суду клопотання, яке підтримав її представник, в якому просила провадження у справі про адміністративне правопорушення, пере- дбачене ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), сто- совно неї закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення поси- лаючись на наступне. По перше, досудова перевірка за поданими до суду матеріалами про адміні- стративне правопорушення стосовно неї проведена не уповноваженим органом. Так, в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки факту неподання або несвоє- часного подання нею декларації та письмового повідомлення про результати такої перевірки Депа- ртаментом захисту економіки Національної поліції України (далі ДЗЕНП України), перевірка проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Одеській області (далі УЗЕ в Одеській області), однак вказаний орган не відноситься до суб`єктів, які наділені правом пе- ревірки декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самовря- дування, затвердженого рішенням НАЗК № 56 від 10.02.2017 р., вправі виключно у випадку вста- новлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального упо- вноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти прото- кол про адміністративне правопорушення. Вважала, що матеріали вчинення адміністративного правопорушення є неналежними та не можуть бути покладені в якості підстави для призначення адміністративного стягнення стосовно неї. По друге, вказувала на те, що придбання майна за від- повідною вартістю, не змінює майновий стан особи, оскільки змінюється лише якісний показник майнового стану, в той час як кількісний показник при цьому не змінюється. Майновий стан її ро- дини був відображений у декларації за 2017 рік, відповідно якого доходи становили в цілому 513 300 грн., заощадження складали 8900 дол.США, що з урахуванням офіційного курсу дол..США по відношенню до української гривні складало 242800 грн., таким чином, станом на 15.12.2017 р. її родина володіла можливістю розпоряджатися задекларованими грошовими коштами у загальній сумі 757100 грн. Умислу на приховування від держави факту придбання автомобілю за грошові кошти, які задекларовані у передбаченому законом порядку, у неї не було, що підтверджується тим, що придбання автомобілю Лексус ЛС 460Л відображено у розділі 6 декларації за 2017 рік. Тобто, враховуючи відсутність фактичної зміни майнового стану, в її діях відсутній склад адміні- стративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор наполягав на притягненні ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності та накладенні на неї стягнення у нижніх межах санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку її представника та прокурора, дослідивши та проа- налізувавши всі матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в спра- вах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.ст.245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністра- тивні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Ор- ган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`я- сувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності…, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно довідки Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області від 11.02.2019 р. № 01 -15/494 (а.с.18), ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді головного спеціаліста з питань інформа- ційної діяльності апарату Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області з 17.10.2017 р. по 19.06.2018 р., наразі працює на посаді завідувача сектору організаційної роботи та інформацій- ної політики апарату з 19.06.2018 р., якій присвоєно 6 ранг в межах категорії «Б» посад державних службовців.

Копією договору купівлі-продажу 5145/2017/750356 (а.с.13) підтверджується, що ОСОБА_1 15.12.2017 р. придбала транспортний засіб автомобіль «Lexus», моделі LS 4660L, оціночною вар- тістю 549856 грн.

Відповідно до щорічної Декларації за 2016 рік (а.с.92-102), ОСОБА_1 задекларувала доходи родини у розмірі 430094 грн. та активи у розмірі 8200 дол.США.

Згідно щорічної Декларації за 2017 рік (а.с.103-113) ОСОБА_1 задекларувала набуття у влас- ність 15.12.2017 р. автомобіля «Lexus», моделі LS 4660L, вартістю 549856 грн. загальна вартість доходів за 2017 рік склала 540298 грн., розмір активів склав 8900 дол.США.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення або несвоє- часне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Дана норма Кодексу не розкриває змісту словосполучення «суттєві зміни у майновому ста- ні».

Але про такі зміни йдеться у ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», якою перед- бачено додаткові заходи здійснення фінансового контролю стосовно суб`єктів декларування.

Як визначено ч.2 зазначеної норми Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожит- кових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений су- б`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний пись- мово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного дер- жавного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого са- моврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

У зазначеній нормі Закону законодавець чітко визначився щодо змін у майновому стані суб'- єкта декларування. Такі зміни передбачають наявність однієї з зазначених у ч.2 ст.52 Закону Укра- їни «Про запобігання корупції» ознак, це: а) отримання суб`єктом декларування доходу і б) прид- бання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Тому для суду є незрозумілим посилання ОСОБА_1 у клопотанні на «певну невизначеність у законодавстві, яка перешкоджає однозначному тлумаченню та застосуванню вказаної правової но- рми» (ч.2 ст.172-6 КУпАП). Її абстрактні роздуми на предмет того, що являє собою майновий стан та якими він характеризується показниками вважаються судом недоречними.

Отже, положенням ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов`я- зок суб`єкта декларування про зміну в майновому стані отримання ним доходу чи придбання ма- йна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна письмово повідомити про це НАЗК.

За впевненістю суду, ОСОБА_1 , придбавши рухоме майно автомобіль на суму 549856 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня від- повідного року, була зобов`язана повідомити про це у встановлений законом строк НАЗК.

ОСОБА_1 належним чином була попереджена про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», що підтверджується копією попередження (а.с.33), тому її посилання у клопотанні про закриття провадження на відсутність у її діях суб`єктивної сторони правопору- шення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, суд вважає неспроможними.

Таким чином, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, на якого поширюються вимоги ч.2 ст.52 За- кону України «Про запобігання корупції»», в їх порушення не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме набуття права власності на рухоме майно, вартість якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУп АП.

Що стосується доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного пра- вопорушення, пов`язаного з корупцією.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась праців- никами УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, роби- ли запити, збирали докази, склали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної пере- вірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше.

Відповідно до п.3 розд.ІІІ Положення «Про Департамент захисту економіки Національної по- ліції України», затвердженого наказом НП України від 07.11.2015 № 81, покладення на Департа- мент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Як передбачено п.п.1,5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), за- твердженого рішенням НАЗК від 10.02.2017 р. № 56, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій дер- жави або місцевого самоврядування (далі декларація), відповідно до ст.ст.48,50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п.2-5 розд.II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання деклара- цій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у п/п 1,2 п.2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випад- ку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта деклару- вання та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК поря- дку.

ДЗЕ НП України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваження- ми наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`яза- на зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розд.II Порядку, вправі виключно у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому ста- ні суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти про- токол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в май- новому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі ли- ста отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідаль- ності.

На підставі викладеного суд визнає, що досудова перевірка у справі проведена неуповнова- женим органом, що дає підстави для визнання всіх зібраних у справі доказів недопустимими.

Статтею 62 Конституції України визначено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановле- ння всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод лю- дини від 04.11.1950 р., кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної від- повідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУп АП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопору- шення, за недоведеністю у її діях складу зазначеного правопорушення.

За змістом п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністра- тивного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закри- ти за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої закрито провадження у справі, її за- конним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її ви- несення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Тимошенко