№415/1151/19
№ 3/415/295/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.19 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, є ФОП, не є особою з інвалідністю, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що 01.02.2019 року приблизно о 15 годині, в магазині, що розташований за адресою: м.Лисичанськ, вулиця Коцюбинського, 10, ФОП ОСОБА_1, здійснила продаж пива «Оболонь Жигулівське», обємом 0,5л, вміст спирту 4,5%, без наявності ліцензії на право здійснення роздрібною торгівлею алкогольними напитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 156 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винною себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не визнала. Надала суду письмові пояснення, з яких вбачається, що вона здійснює підприємницьку діяльність в магазині у м. Лисичанську по вул. Коцюбинського, 10а торгівля продуктами харчування з 2013 року.

Вже декілька років, у звязку із економічною ситуацією в місті, в період з кінця року і до весни наступного року магазин не працює.

31.12.2018 року магазин відпрацював останній день та його було зачинено до квітня місяця 2019 року.

02.01.2019 року у проміжок часу між 12:30 13:00 годиною вона прийшла до приміщення магазину полити водою наявні квіти, поприбирати у приміщені, бо при закритті магазина 31.12.2018 року прибирання не робили.

Близько 13:10 13:15 години до неї зайшла її робітниця, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, з метою обговорити питання дострокового виходу на роботу в магазин у квітні 2019 року. Коли вона прийшла, то не закрила за собою двері в магазин, створка яких залишилась трохи відкритою.

Близько 14:30 години до магазину увійшли двоє чоловіків (як пізніше виявилось посадові особи ГУ ДФС у Луганській області) та заявили, що вони проводять податкову перевірку, а магазин продав алкогольні напої якомусь чоловіку.

На їх заперечення, що магазин не працює, алкогольними напоями не торгує та ніхто нікому пиво не продавав, перевіряючі не звернули ніякої уваги, її робітницю як свідка не опитували, незважаючи на виявлення такого бажання нею.

Після цього посадові особи ГУ ДФС у Луганській області пішли, пригрозивши ним штрафом у декілька десятків тисяч гривень.

Наприкінці січня 2019 року вона поштою раптово отримала акт про проведення перевірки додержання законодавства про торгівлю алкогольними напоями та податкове повідомлення-рішення про накладення на мене штрафу у розмірі 17000 гривень за торгівлю (продаж) пивом без наявності ліцензії.

01.02.2019 року до неї прийшов дільничний офіцер поліції та заявив, що йому надійшов акт про проведення у неї податковою перевірки та він складе за ним протокол про адміністративне правопорушення за продаж нею пива, після чого вона йому заявила, що ніяких пояснень вона йому надавати не бажає (враховуючи отриманий досвід з посадовими особами податкової служби), сказала, що викладене у акті перевірки є неправдою та у неї є свідки, які були присутні під час податкової перевірки і можуть спростувати викладене в акті, але дільничний все одно склав зазначений протокол, свідків не опитував.

З зазначеним протоколом не згодна, вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП, так як ніякого пива 02.01.2019 року вона не продавала.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з грудня 2013 роки вона прийнята ОСОБА_1 на роботу продавцем в магазин продовольчих товарів в м.Лисичанську по вулиці Коцюбинського, 10а.

Надалі пішла в декрет, народила дитину і по сьогоднішній день перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Напередодні новорічних свят, в кінці грудня 2018 року, вона здзвонилася з ОСОБА_1 і повідомила їй, що хоче раніше вийти на роботу. ОСОБА_1 повідомила їй, що магазин, як і в минулу зиму, з січня по квітень 2019 року не працюватиме, тому що немає сенсу через погану торгівлі в цей період і повідомила їй, що на початку січня вона буде в магазині проводити генеральне прибирання і тоді подзвонить їй, щоб вона прийшла до неї в магазин обговорити її достроковий вихід на роботу.

2 січня 2019 року біля 10-00 їй зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила, що буде в магазині сьогодні десь з години дня і вона може підійти обговорити всі свої запитання.

Близько 13-15 вона підійшла до магазину. Двері в магазин була закрита, вона постукала і ОСОБА_1 відкрила їй двері, після чого вона зайшла в магазин. Двері за собою вона не закривала на замок, тому що не збиралася там довго перебувати.

Вони обговорили з ОСОБА_3 можливість її виходу на роботу в квітні, після почали спілкуватися на тему минулого свята, економічної ситуації в місті і т.д. і вона, таким чином, затрималася в магазині.

Ближче до 15-00 в магазин зайшли двоє чоловіків, запитали, хто ОСОБА_1, представилися співробітниками податкової служби і сказали, що так як кілька хвилин тому в цьому магазині продали пиво якомусь чоловікові, вони проводять перевірку.

Вона і ОСОБА_1 сказали їм, що ніхто в магазин не приходив і ніяке пиво не продавалося. Так само вона зазначила, що перебуває в магазині вже близько двох годин і ніхто не приходив, магазин не працює вже 2 дні і вона, як свідок, готова це підтвердити.

Співробітники податкової пригрозили ОСОБА_1 штрафом в декілька тисяч і пішли незадоволені, мабуть не досягнувши своїх цілей. Хвилин через п'ятнадцять після їх відходу, вона покинула приміщення магазину.

Пізніше від ОСОБА_1 вона дізналася, що їй по пошті в кінці січня прийшов штраф від податкової на кілька тисяч гривень за продаж пива 2 січня 2019 року, а ще пізніше дізналася, що до неї приходила поліція і склали на неї протокол про продаж пива 2 січня.

Вважає, що ОСОБА_1 незаконно звинувачують у торгівлі пивом, бо така торгівля 2 січня 2019 роки не здійснювалася і не могла здійснюватися, так як магазин не працював і ніхто зі сторонніх, покупців у магазин не заходив.

В судове засідання представники ГУ ДФС в Луганській області не зявились, про необхідність явки до суду повідомлялись належним чином.

Вислухавши ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цьогопринципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Згідно ст.15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 2 ст.55 Господарського кодексуУкраїни суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156КУпАП може бути лише субєкт господарювання.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб'єктом господарської діяльності.

Крім того, суддя зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.02.2019 року не зазначено, яку саме норму закону було порушено ОСОБА_1, яким могла вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Також, з санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП, за дане правопорушення передбачається стягнення з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одерожаної від продажу предметів торгівлі. В той час, матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить відповідного протоколу огляду-вилучення речей, відсутня інформація про наявність грошей одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення та відомостей, куди було передано їх на зберігання.

Крім того, не було встановлено та допито очевидців події, а саме особу, яка здійснила покупку пива «Оболонь Жигулівське», обємом 0,5л, вміст спирту 4,5%, та інших осіб, які б підтвердили чи спростували факт продажу ОСОБА_1 пива «Оболонь Жигулівське», обємом 0,5л.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт продажу 01.02.2019 року пива «Оболонь Жигулівське», обємом 0,5л ОСОБА_1 не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 156 ч.1, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 156 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін