Номер провадження: 33/813/297/19
Номер справи місцевого суду: 518/1695/18
Головуючий у першій інстанції Ільяшук А.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, начальник сектору по роботі з персоналом державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)»,

встановив:

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн. на користь держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи начальником сектору по роботі з персоналом державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)», відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3, ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією і зобов'язана була у встановленому цим законом порядку подавати щорічно до 01 квітня шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію про майновий стан та прибутки за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Відповідно до вимог законодавства останнім днем подання декларації за 2017 рік для осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є - 31 березня 2018 року. ОСОБА_2, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 00 год. 00 хвилин 01.01.2018 до 00 годин 00 хвилин 01.04.2018 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, в порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3, несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції електронну декларацію про свій майновий стан, а саме 03.04.2018 о 20:46 год., що підтверджується даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто порушення вимог фінансового контролю: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 в період з 05.09.2016 по 01.07.2018 перебувала у декретній відпустці. Доступ до мережі Інтернет за місцем її проживання відсутній. У період з кінця грудня 2017 року по 28 березня 2018 року її чоловік знаходився на заробітках, і вона не могла відлучатись, так як не було на кого залишити малолітню дитину. 28.03.2018 вона знайшла доступ до Інтернету та з'ясувалось, що термін дії її електронного ключа закінчився, крім того, необхідно було замінити стару електрону адресу mail.ru на нову. Створення нової електронної адреси та нового електронного ключа зайняло декілька днів, тому лише 03 квітня 2018 року вона заповнила електронну декларацію за 2017 рік. Отже, перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період подання електронної декларації є поважною причиною несвоєчасного подання декларації. Крім того, перевірка стосовно ОСОБА_2 проводилась працівником Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, який відбирав пояснення, робив запити, збирав докази, проте, вказаний орган не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції. Однак, в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно неї, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше. Крім того, притягнуто її до відповідальності за межами строку, оскільки про правопорушення було відомо вже в квітні 2018 року.

У судовому засіданні 10.04.2019 ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржену постанову.

Прокурор Войтов Р.Г. просив залишити постанову без змін, а скаргу - без задоволення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до наказу № 44 о/с від 15.05.2011 на посаду начальника сектору по роботі з особовим складом Ширяївського виправного центру УДДУВП в Одеській області №111 призначено ОСОБА_2

Згідно з наказом №68 о/с від 05.09.2016 старшому лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_2, начальнику сектору по роботі з персоналом Ширяївського виправного центру управління ДПтС України в Одеській області (№111) надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з вересня 2016 року по 22 червня 2019 року.

Згідно з наказом №76 о/с від 02.07.2018, капітана внутрішньої служби ОСОБА_2, начальника сектору по роботі з персоналом державної установи «Ширяївський виправний центр ( №111)», з 02 липня 2018 року зазначено вважати такою, що приступила до виконання службових обов'язків після виходу з декретної відпустки.

Відповідно до п.п. «д» ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, зар. в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за №959/29089 (далі-Порядок), суб'єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Суб'єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Пунктом 3 розділу II Порядку також визначено, що суб'єкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку, щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника сектору по роботі з персоналом Ширяївського виправного центру управління ДПтС України в Одеській області (№111), відповідно до п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, і зобов'язана була у встановленому цим законом порядку подавати щорічно до 01 квітня шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію про майновий стан та прибутки за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до вимог законодавства останнім днем подання декларації за 2017 рік для осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є - 31 березня 2018 року, тобто до 00 годин 00 хвилин 01.04.2018.

ОСОБА_2 подала електронну декларацію про свій майновий стан 03.04.2018 о 20:46, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Притягуючи до відповідальності ОСОБА_2 суд першої інстанції всупереч вимогам закону, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не навів мотивованої оцінки аргументів ОСОБА_2 про те, що декларацію не було подано вчасно з поважних причин, що свідчить про невідповідність постанови вимогам закону, неповне з'ясування обставин справи, порушення права на справедливий суд, тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, перелік поважних причин, настання яких виключають адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП на законодавчому рівні не закріплено, що зумовлює реалізацію судом дискреційних повноважень і обов'язок з'ясування обставин та наведення аргументів на підтвердження або спростування встановлених обставин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_2 на підтвердження своїх пояснень стосовно поважності причин невчасного заповнення декларації зазначала, що в період з 05.09.2016 по 01.07.2018 перебувала у декретній відпустці, і перешкодою для своєчасного подання декларації були труднощі в тому, щоб залишити дитину, при тому, що її чоловік перебував за межами міста на заробітках, місце проживання в селі не обладнане Інтернет мережею, а тому для заповнення декларації треба докласти зусиль, і коли вона отримала таку можливість, то з'ясувалося, що закінчився строк дії електронного ключа, а також виникли перешкоди у некоректному адресі електронної адреси, які треба було змінювати.

Вбачається зі справи, що наказом №68 о/с від 05.09.2016 старшому лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_2, начальнику сектору по роботі з персоналом Ширяївського виправного центру управління ДПтС України в Одеській області (№111) надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з вересня 2016 року по 22 червня 2019 року та наказом №76 о/с від 02.07.2018, ОСОБА_2 з 02 липня 2018 року зазначено вважати такою, що приступила до виконання службових обов'язків після виходу з декретної відпустки.

Пояснення ОСОБА_2 про причини несвоєчасного подання декларації узгоджуються з письмовими доказами щодо зміни електронної адреси від 28.03.2018, 31.03.2018, тобто свідчать про вчинення дій про зміну електронного ключа, електронної адреси, які мали місце до спливу строку подання декларації (а.с.83,84), а також відомостями про те, що змінити електронну адресу зі старої на нову вона змогла 31.03.2018, а отримати новий електронний ключ лише 03.04.2018, коли й заповнила електронну декларацію за 2017 рік.

З довідки про склад сім'ї від 22.12.2018, видно, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1, до складу сім'ї, зареєстрованій за цією адресою відносяться: ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_5 - син, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 - син, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до довідки від 22.12.2018 виконкому Армашівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, ОСОБА_4 в період з січня по березень 2018 року на території села не перебував.

Таким чином, ОСОБА_2 дійсно знаходилась в період з січня по березень 2018 року з малолітньою дитиною, і доводи про те, що особи, на яких за законом можна було б покласти обов'язок догляду за нею, були відсутні.

Законом України «Про охорону дитинства» визначено охорону дитинства як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні.

Згідно довідки Армашівської сільської ради (а.с.154) в період 01.01.2018 по 31.03.2018 на території села інших операторів мережі Інтернет, окрім ТОВ «Телнет» не було.

Такі обставини у їх сукупності, а також перебування на час подання декларації не на робочому місці з поважних причин - догляду за малолітньою дитиною, і об'єктивні причини унеможливлення здійснення дій вчасно, дають підстави вважати встановленим те, що ОСОБА_2 намагалася подати декларацію вчасно, але не здійснила цього в силу поважних причин, що виключає притягнення її до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Інші доводи, вказані в апеляційній скарзі ОСОБА_2, не спростовують викладеного, питання строку притягнення до відповідальності не обговорюється, якщо відсутні підстави для притягнення до відповідальності по суті.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7,8,247,293,294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова