ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2411/19 Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/440/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, 21 квітня 2019 року о 14 годині 54 хвилини в м.Запоріжжі вул.М.Ласточкіна, буд.1А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6820», результат 0,35 %, тест №804. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом відхилено його клопотання про надання права на захист, тим самим не надано йому можливості реалізувати своє право на захист. Зазначив, що письмові пояснення свідків, які наявні в матеріалах справи, не можуть братися судом до уваги, оскільки зазначені свідки не надавали свої показання під присягою. Протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням законодавства, оскільки матеріали справи не містять направлення водія на медичний огляд, відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом, в протоколі не зазначено про будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, а відсутність даних ознак свідчить про відсутність підстав для проведення огляду; в протоколі в графі «до протоколу додаються» зазначено - матеріали справи. Дане формулювання дає можливість для подальшої фальсифікації доказів працівниками поліції, створення та приєднання доказів, які не склалися у день складання адміністративного протоколу. Відеозапис, зафіксований нагрудною камерою, є неналежним доказом.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час апеляційного розгляду, проте до апеляційного суду неодноразово не з`являвся, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Згідно з довідками помічника судді, в телефонному режимі ОСОБА_1 та його дружина неодноразово повідомляли, що ОСОБА_1 не може бути присутнім у судовому засіданні у зв`язку з поганим самопочуттям, однак жодних доказів на підтвердження зазначеного суду апеляційної інстанції не надано, поштову кореспонденцію ОСОБА_1 за вказаними ним в апеляційній скарзі адресами не отримує, судові повістки повертаються на адресу апеляційного суду з поміткою «за відсутністю адресата».

Отже, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність апелянта, що не суперечить положенням ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 21 квітня 2019 року о 14-54 годині, після вживання з друзями алкогольних напоїв, а саме пива, поїхав до гаражу, щоб поставити свій транспортний засіб «ВАЗ 21102», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де і був зупинений співробітниками поліції.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №208397 від 21 квітня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу Alcotest Drager 6820, тест №804, результат 0,35%. Від надання пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився, будь-яких клопотань чи зауважень не надавав; роздруківкою результатів проведення тесту №804 від 21 квітня 2019 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку із виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, з результатами даного тесту був згоден, що підтверджується його підписом; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 21 квітня 2019 року, які підтвердили факт проходження ОСОБА_1 . огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,35%о, з даним результатом водій був згоден.

Зазначені докази у їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції йому не надано можливості реалізувати своє право на захист, є необґрунтованими, оскільки з зазначених підстав справа відкладалась судом першої інстанції двічі, проте ОСОБА_1 не залучив захисника.

Крім того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 також не був позбавлений можливості реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте до апеляційного суду він жодного разу не з`явився.

Посилання ОСОБА_1 на те, що письмові пояснення свідків, які наявні в матеріалах справи, не можуть братися судом до уваги, оскільки зазначені свідки не надавали свої показання під присягою, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 21 квітня 2019 року, ставити під сумнів які підстав не вбачається, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з іншими доказами, в т.ч. з протоколом про адміністративне правопорушення та актом огляду на стан сп`яніння. Крім того, свідки викликались судом, проте, не були заслухані з об`єктивних причин.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням законодавства, оскільки матеріали справи не містять відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом шляхом паркування згідно правил дорожнього руху. Відсутність в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд, жодним чином не вказує на безпідставність складеного протоколу, оскільки даний огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, з його результатами ОСОБА_1 був згоден, а тому їхати до медичного закладу не було потреби.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в протоколі не зазначено про будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за порушення останнім п.2.9а ПДР України, тобто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленням яких і проводився огляд ОСОБА_1 , зазначені в акті огляду на стан сп`яніння.

Той факт, що в самому протоколі конкретно не вказані матеріали, що до нього додані, не свідчить про фальсифікацію матеріалів справи, більш того, опис матеріалів справи зазначений інспектором поліції на титульному аркущі (звороті).

Доводи апелянта про те, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, також безпідставні, оскільки застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , свого підтвердження не знайшли і правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/2411/19