Справа № 135/325/19
Провадження № 3/135/218/19
24.04.2019 м. Ладижин Вінницька область
Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Ладижинського відділення Бершадського відділу національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працює водієм на ТОВ «Вінницька птахофабрика»,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №490014 від 02.03.2019 «ОСОБА_1 не виконав своїх батьківських обовязків щодо виховання свого сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, яке виражалося в тому, що під час уроків і на перервах він заважає вчителю проводити уроки, а дітям отримувати знання. Також, 28.02.2019 ОСОБА_2 вчинив дрібну крадіжку грошей у школі в сумі 14 грн.», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Зважаючи на правила ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, у зв'язку з тим, що в справі є достатні дані про обізнаність особи зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, суд розглянув дану справу у відсутності ОСОБА_1, вважаючи, що за наведених обставин його право на захист порушено не буде.
Суд, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №490014 від 02.03.2019, копію характеристики, виданої директором Ладижинської ЗОШ №3 ОСОБА_3 та класним керівником ОСОБА_4, повідомлення, яке надійшло від директора школи ОСОБА_3 та соціального педагога ОСОБА_5 інспектору ЮПСП Ладижинського ВП капітану поліції ОСОБА_6, прийшов до наступних висновків.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов'язаний з'ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Однак, інспектором з ЮПСП Ладижинського ВП капітаном поліції ОСОБА_6 не в повній мірі дотримані вимоги закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №490014 від 02.03.2019 вбачається, що він складений щодо ОСОБА_1 про те, що останній не виконав своїх батьківських обовязків щодо виховання свого сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, яке виражалося в тому, що дитина під час уроків і на перервах він заважає вчителю проводити уроки, а дітям отримувати знання, вчинив дрібну крадіжку грошей у школі в сумі 14 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 2).
Між тим, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (зі змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей : залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Однак, всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з його боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 не в повній мірі дотримання вимог ст.256 КУпАП.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
Згідно з ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1, як батько, ухиляється чи не виконує покладені на нього обов'язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять.
З огляду на обставини, встановлені під судового розгляду, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд доходить висновку, що сукупністю зібраних та досліджених судом доказів не доведена наявність в діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №490014 від 02.03.2019.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.184, 245, 247, 256, 268, 278 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №490014 від 02 березня 2019 року.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя