Справа № 206/1384/19
Провадження № 3/206/565/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

26.04.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Грицаюк Н.М.,

при секретарів Шаповала Є.М.,

Нора І.С.,

за участю захисника - адвоката Тихонського В.Г.,

особи, стосовно якої розглядаються протоколи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

25.02.2019 року о 18 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. 20-річчя Перемоги, 10, ОСОБА_3 керував т/з ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Далі ОСОБА_3, продовжуючи вчиняти адміністративні правопорушення, 25.02.2019 року о 18 год. 40 хв. , керуючи т/з ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, після зупинки т/з працівниками поліції не виконував законні вимоги, а саме: пред'явити документи, вийти з автомобіля, при цьому закрився в автомобілі та не реагував на поліцейських.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав в повному обсязі, пояснив, що того дня автомобілем керував його зять - ОСОБА_4 Направляючись до магазину «АТБ», побачив припаркований автомобіль біля Будинку побуту, потім в магазині зустрів свого зятя, який передав йому ключі та сказав чекати на нього в автомобілі, що він і здійснив. Просидівши в припаркованому автомобілі на задньому сидінні близько години, раптово до нього підійшли працівники поліції, які попросили відкрити двері, однак він відмовився, оскільки знав, що знаходиться у нетверезому стані, вирішив дочекатись на повернення зятя. Після того як прийшов ОСОБА_4 він відчинив двері. Під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП також вказував ті ж самі обставини, що і під час судового засідання.

В судовому засіданні від 18.04.2019 року ОСОБА_3 показав суду, що він спав в автомобілі та чекав на повернення доньки. Щодо здійснення невиконання вимог поліцейських про надання документів та виходу з автомобіля підтвердив, однак зазначив, що відмовлявся вчинити ці дії , оскільки вважав, що так як він не керував транспортом , то і не повинен нічого пред'являти поліцейським.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що приходиться зятем ОСОБА_3 та того дня він здійснював керування автомобілем, після чого в магазині передав ключі ОСОБА_3 для того, щоб той сів в машину та чекав на нього. Очевидцем вказаних в протоколі подій не був, протокол в його присутності не складали, понятих поліцейські привели вже, коли він прибув на це місце. Після чого йому під розписку був передано автомобіль.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала суду, що ОСОБА_3 приходиться їй батьком, щодо викладених в протоколі обставин, пояснила, що того дня вона бачила, що їх авто стоїть припаркованим біля Будинку побуту, здійснивши покупки в магазині «АТБ» та повертаючись назад, побачила, що біля автомобіля зібралось багато співробітників поліції, які стукали в авто. Підійшовши до автомобіля, вона прохала батька відчинити двері. В подальшому, коли прийшов її чоловік, та вони разом підійшли до автомобіля, батько відкрив автомобіль. Співробітники поліції повідомили їм, що протокол буде складений у відділі поліції.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він чергував в складі поліцейського патруля по Самарському району м. Дніпро. Надійшла інформація, що таксист в стані алкогольного сп'яніння керує автомобілем. Він сидів в поліцейському автомобілі ззаду та чітко не бачив чи саме за автомобілем таксі вони рухались. Після огляду відео, надісланого з УПП, свідок пояснив, що вони знімали все на відеокамери та було видно, як автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 рухається, після того, як вони підійшли до автомобіля, ОСОБА_3 не реагував на їх вимоги відчинити двері, виражався на їх адресу нецензурною лайкою, і вже після того, як до автомобіля підійшли родичі водія, той відкрив двері. Він був в стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду відмовився.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв*язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом. Відповідно до ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України регламентовано відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року , встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року .

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху України вони відповідно до Закону України « Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з безпеки дорожнього руху , створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ці вимоги ОСОБА_3 порушив.

Згідно п. 2.4 ПДР України, водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил,пред'явити для перевірки документи.

Статтею 36 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейський уповноважений вимагати від особи (осіб) залишити визначене місце на певний строк або заборонити чи обмежити особам доступ до визначеної території або об'єктів, якщо це необхідно для забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони життя і здоров'я людей, для збереження та фіксації слідів правопорушення.

Як вбачається з ч. 1 ст.130 КУпАП, правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сст.185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчиненню таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з відеозапису нагрудних камер інспекторів УПП, оглянутих в судовому засіданні, інспектори патрульної поліції переслідували темний легковий автомобіль, на якому були встановлені «шашки» таксі, при цьому автомобіль здійснив поворот ліворуч, зупинився та здійснив висадку пасажира. Далі вбачається, що інспекторами поліції з 17 год. 32 хв. до 18 год. 28 хв. неодноразово вимагали від водія, який знаходився в автомобілі, залишити автомобіль та пред'явити документи, однак останній не реагував, при цьому автомобіль не змінював свого місця розташування.

Також з відео вбачається, що в автомобілі знаходилась одна людина, яка сиділа на водійському сидінні, яку потім було встановлено, як ОСОБА_3, який мав явні ознаки алкогольного сп'яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Разом з цим, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення, письмовими показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння, відеозаписами із нагрудних камер співробітників УПП, на яких засвідчено факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння, а також здійснення непокори законним вимогам працівників патрульної поліції, та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Щодо показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9, які вказували, що ОСОБА_3 не керував автомобілем, а просто сидів в автомобілі та чекав на них, суд відноситься критично, оскільки їх покази суперечливі, не логічні та не послідовні, та лише вказують на бажання допомогти своєму родичу - ОСОБА_3 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Оглянуте в судовому засіданні відео також спростовує покази ОСОБА_3 щодо не здійснення ним керування автомобілем, перебуванням в автомобілі на задньому сидінні, оскільки на відео чітко видно, що автомобіль до зупинки його працівниками поліції рухався, при цьому здійснив висадку пасажира, автомобіль перебував з увімкненим двигуном, ОСОБА_3 сидів на водійському місці, інших осіб в автомобілі не було.

Щодо посилання сторони захисту, на ту обставину, що протокол складено на ОСОБА_3 за заявою анонімної особи, яке відповідно до ст. 8 ЗУ «Про звернення громадян» зовсім не підлягає розгляду, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до витягу АРМ на службу лінії «102» 25.02.2019 року о 16 год. 22 хв. поступила заява про те, що автомобілем Лада Каліна д.н.з. НОМЕР_1, темного кольору з помаранчевими шашками керує водій-таксист в стані сильного алкогольного сп'яніння та намагається поїхати за кермом. Дані заявниця не повідомила, кинула слухавку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Отже, інспекторами поліції здійснювалась перевірка отриманих даних з заяви, під час якої було встановлені обставини, які викладені в протоколі серії ГП № 539853 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 відносно ОСОБА_3

Отже, станом на 26.04.2019 року судом досліджено весь обсяг наданих доказів, допитано ряд свідків, більшість з яких були заявлені стороною захисту.

Також суд звертає увагу, що неточності в витягу АРМ 102 про час та марку автомобіля таксі, водій якого перебуває в стані алкогольного сп'яніння, та відсутність посилань на відео фіксацію подій поліцейськими, не є суттєвими порушеннями, оскільки в суду не має сумніву, що саме ОСОБА_3 керував ТЗ з ознаками алкогольного сп'яніння. Дані недоліки суттєвими не є, та не мають істотного значення для вірного вирішення даної справи.

А деякі неточності свідка ОСОБА_6 з приводу відтворення події того дня викликані великим проміжком часу, який пройшов з моменту складання протоколу, та його допиту в судовому засіданні, враховуючи специфіку роботи даної особи саме в складі управління патрульної поліції.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, що виразилося в керуванні т/з з ознаками алкогольного сп'яніння особою, яка здійснювала перевезення людей, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан й обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає стягненню з правопорушника 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ст. 283, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.185 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М. Грицаюк