Справа № 359/3573/19
Провадження № 3/359/1350/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника - адвоката Ковтуна О.М. адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

18.04.2019 року о 16 год. 30 хв., на території ДПМА «Бориспіль», що у с. Гора Бориспільського району Київської області по вул. Бориспіль, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надав суду письмові пояснення та зазначив, що протокол складений працівниками поліції не відповідає дійсності, а висновки зроблені поліцейськими є повністю необґрунтованими та безпідставними. Просив суд звернути увагу на те, що він ніколи в житті не вживав будь-яких наркотичних засобів, та, у тому випадку, якби дійсно перебував в стані наркотичного сп`яніння, тобто у тому випадку, якби у поліцейських були б відповідні докази про це, то його було би притягнуто не до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а до кримінальної відповідальності. Також, вважає, що не перебування його у стані наркотичного сп`яніння підтверджується тим фактом, що поліцейські не тільки не вилучили належний йому транспортний засіб, але й дозволили йому надалі керувати цим транспортним засобом. Більше того, вони дозволили керувати транспортним засобом, з`ясувавши, що його фактичним місцем проживання є район Борщагівки у м. Києві, до якого із с. Гора він мав проїхати як за містом, так і по м. Києву більше ніж 45 км.

Просив суд звернути увагу на те, що поліцейський взагалі не повідомив його про те, що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України за те, що начебто керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, та він весь час вважав, що поліцейські звинувачують його в тому, що він начебто керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок цього і відмовився від вимог поліцейського їхати для здачі аналізу крові, наполягаючи на тому, що для з`ясування факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння є всім відомий спеціальний технічний засіб - алкотестер, за допомогою якого він наполягав перевірити його стан та підтвердити той факт, що, хоча він і не перебував за кермом автомобіля, він також не перебував і в стані алкогольного сп`яніння. Додатково зазначив, що 18.04.2019 року о 16 год. 30 хв. він не був за кермом належного йому автомобіля, а саме «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_3 , оскільки він був припаркований ним ще зранку 18.04.2019 року, коли він приїхав на роботу.

При цьому, оскільки він забув в автомобілі мобільний телефон, о 16 год. 30 хв. він вийшов для того, щоб взяти із автомобіля мобільний телефон. І в той час, коли він, сидячі на передньому пасажирському сидінні автомобіля, шукав в «бардачку» свій мобільний телефон, до нього підійшли поліцейські. А тому зазначив, що він не тільки не перебував в стані наркотичного сп`яніння, але й взагалі не керував транспортним засобом. Зазначив, що доказом того факту, що він дійсно не був учасником дорожнього руху та відповідно не керував автомобілем, який був припаркований і знаходився в нерухомому стані являється Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 375599 від 18.04.2019 року (а.с. 3), складеної іншим поліцейським взводу № 2 роти № З БПП в м. Бориспіль УПЛ у Київській області, у відповідності до якої 18.04.2019 року о 16 год. 30 хв. на території ДПМА "Бориспіль", що знаходиться у с. Гора Бориспільського району Київській області по вул. Бориспіль 7, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.34 (зупинку заборонено). Те, що він не знаходився за кермом належного йому автомобіля і відповідно не був учасником дорожнього руху, також підтверджується Рапортом поліцейського, який склав Протокол від 08.04.2019 року (а.с. 8), в якому наголошено, що у визначеному в Протоколі місці «було виявлено», належний йому транспортний засіб, «який стояв з порушенням ПДР» (а.с. 8), тобто не зазначено про те, що його автомобіль було зупинено. Також, просив суд звернути увагу на те, що позбавлення його керування транспортним засобом строком на 1 рік стане причиною та підставою втрати ним роботи, що, в свою чергу, повністю позбавить його та його сім`ю будь-яких матеріальних засобів до існування, якими на даний час він одноосібно забезпечую всю родину, що він може робити насамперед за допомогою автомобіля.

Представник особи, яка притягається д адміністративної відповідальності - адвокат Ковтун О.М. повністю підтримав надані пояснення ОСОБА_1 та просив провадження в адміністративній справі по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Так, з пояснень ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні, зокрема, вбачається, що дійсно, останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, він вважав, що поліцейські звинувачують його в тому, що він начебто керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок цього і відмовився від вимог поліцейського їхати для здачі аналізу крові, наполягаючи на тому, що для з`ясування факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння є всім відомий спеціальний технічний засіб - алкотестер (надалі алкотестер), за допомогою якого він наполягав перевірити його стан та підтвердити той факт, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Додатково, суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 в частині того, що на момент, коли до нього підійшли поліцейські, він не керував транспортним засобом, а лише сидів на передньому пасажирському сидінні автомобіля і шукав в «бардачку» свій мобільний телефон. У цьому зв`язку також суд вважає сумнівними висновки поліцейських щодо наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, оскільки останній працює в ДП МА «Бориспіль», де здійснюється щоденний огляд працівників з цього приводу.

Таким чином, суд приймає до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника, та вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України та відповідно скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, основним доказом того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є постанова інспектора поліції про притягнення останнього за заборонену зупинку транспортного засобу, що свідчить про те, що останній на момент його виявлення не керував транспортним засобом, а тому інші обставини, що встановлювались поліцейськими не мали відповідного значення.

Інших обставин в протоколі не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушень про які вказано в протоколі.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк