Справа № 652/184/19
П О С Т А Н О В А

26 квітня 2019 року суддя Високопільського районного суду Херсонської області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

11.02.2019 року близько 01.00 години в смт. В.Олександрівка по вул. Свободи, ОСОБА_2 керував транспортним засобом НІССАН САННІ державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, на вимогу працівників поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на визначення стану сп`яніння, відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України, а саме : керування водіями транспортними засобами, в стані алкогольного сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В судові засідання призначені на 26.03.2019 року 08.04.2019 року правопорушник ОСОБА_2 неодноразово не з`явився. 09.04.2019 року правопорушник разом зі захисником ОСОБА_3 . заявили клопотання про виклик свідків та відео фіксацію судового засідання, у зв`язку з чим слухання справи пере назначалося на 19.04.2019 року та 26.04.2019 року, але ні правопорушник ні його захисник у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є зворотні розписки про отримання судових повісток.

В статті 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею ст..130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про день, час та місце розгляду справи також обізнана, щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, неодноразово не являється у судове засідання 26.03.2019 року 08.04.2019 року, а 09.04.2019 року разом зі захисником заявляє безпідставне клопотання про повернення матеріалів на доопрацювання та клопотання про виклик свідків, у зв`язку з чим двічі відкладав слухання справи для допиту свідків, які являлися 19.04.2019 року та 26.04.2019 року, але ні правопорушник ні його захисник у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день та час слухання справ, надавши в канцелярію суду направлення на обстеження, таким чином нехтуючи своїми процесуальними правами, ОСОБА_1 та його захисник, знаючи про день, час та місце розгляду справи та в день розгляду заніс до канцелярії суду заяви про повторне відкладення слухання справи, про що свідчить печатка канцелярії суду на заяві, а в засідання не з`явилися, у зв`язку з чим суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що правопорушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП повинен нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 зазначеного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом зазначених вище правових норм, проведення медичного огляду допускається у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди водія з результатами такого огляду.

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується його підписом в протоколі.

Саме невиконання ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху України, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є предметом судової перевірки.

Отже, адміністративна відповідальність наступає саме за «відмову» від проходження водієм встановленого порядку медичного огляду, а не за те, чи перебуває водій у стані алкогольного сп`яніння, а тому ОСОБА_2 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується також:

- собистим визнання вини зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення від 11.02.2019 року серії ОБ № 114724,

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 114724 від 11.02.2019 року, в якому зафіксовано наявність ознак алкогольного сп`яніння у правопорушника, його відмова пройти в установленному законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння та порушення правил дорожнього руху;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких вони підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння - продути прилад алкотест «Драгер», а також проїхати в медичний заклад відмовився, оскільки він сам сказав, що вживав спиртне.

- особистими поясненнями правопорушника зазначеними на окремому аркуші, де він зазначив, що вживав алкогольні напої.

Оцінивши зазначені докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ЄПДР, який зобов`язує водіїв на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю. Суддя бере до уваги значну суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, отже керування у нетверезому стані наражає на небезпеку життя та здоров`я оточуючих людей, які за Конституцією є найвищою цінністю в державі.

За статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 повинне бути накладено у межах санкції статті, з врахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, відомостей, про те, що особа раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне адміністративне правопорушення, а тому на правопорушника суд вважає може бути накладено стягнення, яке передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В силу ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 130 ч.1, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, 3211 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами стороком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Високопільський районний суд Херсонської області.

Суддя О.О. Дамчук