Справа № 141/219/19
провадження №3/136/225/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького апеляційного суду після визначення підсудності справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності

за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2019 о 13:03 год. в смт. Оратів по вул. Суворова, 2, гр. ОСОБА_1, вчинив сварку зі своїм неповнолітнім сином гр. ОСОБА_2, під час якої виганяв його з будинку. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненому не визнав за обставин вказаних у протоколі, суду пояснив, що він не вигонив сина із будинку, а лише просив його прибирати на території власного домогосподарства та натопити у житловому будинку, тобто допомогти по хатніх справах, утім син проігнорував його прохання та пішов з дому, на що по поверненню він зробив синові зауваження, а той подзвонив у поліцію, в результаті чого на нього склали протокол про адміністративне правопорушення. Також вказав, що син останнім часом не слухає його, гостро реагує на його прохання допомогти та на зауваження коли той приходить пізно додому та не повідомляє куди ходить.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідальність за що настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сімї», насильство в сімї це будь які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного, економічного спрямування одного члена сімї стосовно іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду фізичному чи психічному здоровю.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради від 17.02.2019 (а.с.10), встановлено, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Із письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 встановлено, що 25.02.2019 о 16:00 годині, коли він перебував у житловому будинку, батько попросив його натопити у будинку, а коли він цього не зробив батько насварився в ході чого висловлювався нецензурною лайкою, сторонніх людей не було, після чого він подзвонив матері.

Також судом встановлено, що 26.02.2019 працівниками Оратівського ВП за наслідками перевірки повідомлення, яке надійшло до чергового, по прибутті до місця проживання ОСОБА_1 було зясовано, що останні тверезий, у будинку прибрано, натоплено, приготовлено їсти, діти знаходились у школі, неналежного виховання дітей не було виявлено.

Аналізуючи зібрані у справі докази, судом встановлено, що матеріали справи не містять підтвердження того, що ОСОБА_1 вчиняв умисні дії фізичного чи психологічного спрямування щодо позбавлення дитини житла, у звязку із чим було б порушено конституційні права і свободи потерпілого.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд оцінивши усі зібрані докази в їх сукупності дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 183-1, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, - за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д.Т. Кривенко