КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1799/2019
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 квітня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Безносюк Л.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 . - адвоката Безносюк Л.Г. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Як встановлено постановою судді, 28.01.2019 приблизно о 01 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Соборна в с. Святопетрівське, Києво-Святошинського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння 9нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Безносюк Л.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року, а провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою захисником ОСОБА_1 - адвокатом Безносюк Л.Г. було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року, в якому захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час судового засідання, оскільки протокол про адміністративне правопорушення останньому не вручався, повістка та копія рішення не надсилались, а про оскаржуване рішення ОСОБА_1 дізнався випадково з даних, розміщених на сайті Судової влади України під час пошуку інформації відносно себе в рамках іншого провадження 20.03.2019, і лише 22.03.2019 відбулось ознайомлення з матеріалами справи.

В обґрунтування поданої скарги апелянт вказує на те, що винесена постанова є незаконною у зв`язку з безпідставністю висновків суду та суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, вказівка суду в постанові про те, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень та підпису в протоколі серії ОБ № 083465 від 28.01.2019 року не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження даного факту та з матеріалів справи не можна встановити, що водієві взагалі пропонували пройти огляд чи то за допомогою приладу «Драгер» чи у медичному закладі.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що протокол серії ОБ № 083465 від 28.01.2019 було складено з грубим порушенням ст.ст. 254, 256 КУпАП, а саме, протокол було складено без присутності свідків, так як у графі «свідки» відсутні будь-які відомості, але судом першої інстанції визнано вищевказаний протокол доказом у справі.

На думку апелянта, в порушення положень ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя не оцінила протокол у частині належності та допустимості доказів, а саме чи може бути протокол, який не містить місця скоєння правопорушення, не містить даних про свідків, а також, порушуючи обов`язок, покладений на суддю статтею 280 КУпАП, суддя не з`ясувала, чи були підстави для зупинки транспортного засобу, чи не порушено право особи на захист, чи дійсно водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та чи взагалі мав місце даний факт.

Також, як вважає апелянт, посилання суду на пояснення свідка взагалі не відповідають дійсності та не містять об`єктивних ознак, а пояснення написані працівником поліції щодо дружніх відносин гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є надуманими, оскільки вказану громадянку ОСОБА_1 взагалі не знає.

Крім того, апелянт зазначає про те, що ОСОБА_3 не вказана свідком у справі, її пояснення відібрані 27.01.2019 року, тобто до правопорушення, яке начебто мало місце 28.01.2019 року, і написані пояснення взагалі не стосуються предмета доказування, адже не містять даних щодо відмови від проходження медичного огляду.

Звертає увагу захисник і на те, що у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві, оскільки, формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

Також апелянт вказує у поданій скарзі, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що на думку апелянта, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я та свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі вважаю, що цей строк підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя, як прямо зазначено в оскаржуваній постанові, обґрунтувала тим, що вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 083465 від 28.01.2019 року та поясненнями свідка ОСОБА_3 від 27.01.2019 року.

Разом з тим, таке обґрунтування судового рішення, так само як і матеріали, що зібрані по справі, на які послалася суддя у своїй постанові, не дають підстав для висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, з огляду на таке.

Як встановлено під час апеляційного розгляду протокол про адміністративне правопорушення від 28 січня 2019 року серії ОБ № 083465, який було складено щодо ОСОБА_1 не може бути визнано належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки цей протокол не в повній мірі відповідає вимогам законодавства та відомчим інструкціям.

Зокрема, відповідно до вимог п. 3 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395) направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (надалі - Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103).

Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

І лише у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, як це передбачено п. 8 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 6 Розділу ІХ. Інструкції від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Незважаючи на вказані вимоги нормативно-правових актів, якими повинен був керуватися поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи щодо ОСОБА_1 не містять беззаперечних даних про те, що ці вимоги були дотримані, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, який був складений щодо ОСОБА_1 , відсутні підписи та прізвища свідків, у присутності яких останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Письмових пояснень таких свідків в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 також не має.

Що ж стосується пояснень ОСОБА_3 , які є в матеріалах справи, то вони не мають жодного відношення до обставин, пов'язаних із складанням протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та обставин ухилення останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ні в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прізвища яких зазначені в згаданому протоколі, не відображені дії водія щодо ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять в собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання в оскаржуваній постанові на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідка не є підставою для визнання цієї постанови законною та обґрунтованою.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також доводи апеляційної скарги щодо недотримання встановленої законодавством процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 рокущодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Безносюк Л.Г. підлягаєзадоволенню, а постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Аванесова Я.А. - адвокату Безносюк Л.Г. строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 рокуу справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 . - адвоката Безносюк Л.Г. задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Хрипун С.В.