ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 14 січня 2019 року о 00 год. 40 хв. у м. Южноукраїнську по вул. Набережна Енергетиків, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21112, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що з постановою не згодний у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суддя допустив однобічне та формальне ставлення до вирішення справи, не допитав свідків з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення та обставин, за яких складався протокол, з`ясував обставини неповно та не всебічно, не проаналізував досліджені докази та не надав їм належної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Вказує, що у зв`язку з його терміновою госпіталізацією до медичного закладу, він не міг взяти учать у розгляді справи, але суддя все одно розглянув справу у його відсутність, чим порушив його процесуальні права.

Апелянт звертає увагу на те, що в протоколі зазначено, що від підпису та дачі пояснень він категорично відмовився. Проте, суддя не взяв до уваги, що у матеріалах справи відсутні докази про його відмову від отримання копії протоколу, оскільки, стверджує, що сам протокол складався за його відсутності та не на місці зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що протокол для ознайомлення йому не надавався, від підпису в протоколі він не відмовлявся, хоча про відмову від підпису протоколу зазначається в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказує, що пояснень до протоколу він також не надавав, оскільки їх ніхто не відбирав, а працівники поліції після розмови та до складення протоколу на службовому автомобілі залишили місце зупинки транспортного засобу.

Стверджує, що цей факт могли б підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які знаходились у його автомобілі та яких суд відмовився повторно викликати та допитувати.

Апелянт зазначає, що суддя також не взяв до уваги те, що ознаки його наркотичного сп`яніння, вказані працівником поліції безпідставно. Пояснює, що він постійно вимагав від поліцейських не порушувати закон та, можливо, тому перебував в збудженому та емоційному стані. Стверджує, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки наркотиків взагалі не вживає. Вважає, що поліцейські візуально не могли побачити тріщину на лобовому склі його автомобіля. Тому, на думку апелянта, причина його зупинки є явно надуманою.

Стверджує, що відеозапис з нагрудного відеореєстратора не відображає повний перебіг подій до та під час пропозиції пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Зазначає, що з відеозапису чітко видно, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Стверджує, свідки, що зазначені у протоколі, є заінтересованими особами.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає правильними висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки судді ґрунтуються на належних та допустимих доказах, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №346664 від 14.01.2019 р., згідно якому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться на відеозапису, здійсненому за допомогою нагрудної камери поліцейського при його складанні.

Посилання апелянта на те, що в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, спростовуються доказами, дослідженими судом першої та апеляційної інстанцій.

Таке, ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Зазначив, що причиною зупинки було те, що він не пристебнутий ременем безпеки. Доказів порушення ним ПДР у працівників поліції не було. Працівниками поліції було складено постанову у зв`язку з пошкодженням лобового скла, штраф за ч. 1 ст. 121 КУпАП він сплатив.

Зазначив, що працівники поліції не пропонували йому проходити медичний огляд на стан сп`яніння, в тому числі і в лікарні, а лише запитали, чи вживав він наркотичні засоби.

Проте, зазначені пояснення ОСОБА_1 спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Так, під час дослідження відеозапису встановлено, що поліцейські зупинили транспортний засіб ВАЗ 21112 під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з технічними несправностями автомобіля. Під час спілкування з водієм у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, оскільки зіниці його очей не реагували на світло та була поведінка, що не відповідала обстановці. Поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак він зазначав, що поїде до лікарні після роз`яснення йому причини зупинки. Посилався на незаконність його зупинки працівниками поліції, але після неодноразових роз`яснень щодо причини зупинки, до лікарні ОСОБА_1 все одно не поїхав. Як видно з відеозапису, ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта про незаконність зупинки його транспортного засобу спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №539935 від 14.01.2019 р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 в м. Южноукраїнську керував транспортним засобом ВАЗ, який мав технічні несправності (а.с. 4, 30).

ОСОБА_1 штраф за ч. 1 ст. 121 КУпАП сплатив, що підтверджується квитанцією (а.с. 31). Таким чином, постанову ОСОБА_1 не оскаржував та фактично визнав факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , згідно яким, 14.01.2019 р. о 01 год. 40 хв. кожного з них було запрошено працівниками поліції в якості свідка, де їм роз`яснили, що поліцейські за порушення ПДР України, по вул. Набережна Енергетиків в м. Южноукраїнську зупинили транспортний засіб ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , у відношенні якого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ст. 121 КУпАП. Під час складання адміністративних матеріалів, у поліцейських виникла підозра, що водій знаходиться під впливом наркотичних засобів. У зв`язку з чим, в їх присутності, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, від чого останній відмовився. ОСОБА_1 відмовився від підпису в постанові та в протоколі про адміністративне правопорушення.

Хоча свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 неодноразово викликались в судове засідання для дачі пояснень, проте до суду не з`явились, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, як вбачається з відеозапису, ці свідки дійсно були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави для виклику зазначених свідків, працівників поліції та осіб, які були присутні в автомобілі ОСОБА_1 , до апеляційного суду не має, оскільки під час дослідження доказів судом апеляційної інстанції на підставі відеозапису, який є беззаперечним доказом у справі, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності понятих та з дотриманням вимог закону, а викладені у протоколі дані відповідають дійсності.

Суд повно та об`єктивно дослідив докази, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, та надав їм належну оцінку.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стягнення ОСОБА_1 накладено судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Хоча судове засідання 12.04.2019 р. було проведено у відсутність ОСОБА_1 , але він скористався правом апеляційного оскарження, під час якого фактично поновлені його процесуальні права.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова