Справа № 159/3218/19 Провадження №33/802/654/19 Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бенещука В.Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника Котика С.Ю. в інтересах ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює у ТзОВ "Севен Брок" на посаді агента з митного оформлення вантажів і товарів, одружений, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього на підставі ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 10.06.2019 року о 01 год. 10 хв. в м. Ковелі на вул. Загородня, 16 керував автомобілем марки «Mersedes ML320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того , він же 10.06.2019 року о 01 год. 10 хв. в м. Ковелі на вул. Загородня,16 керуючи автомобілем марки «Mersedes ML320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду (бетонний паркан). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду захисник Бенещук В.Г. та особа, що притягається до відповідальності просили звільнити з передачею матеріалів на розгляд трудового коллективу, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення вперше, внаслідок збігу сімейних обставин, одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює, характеризується виключно позитивно, позбавлення права керувати транспортними засобами призведе до негативних наслідків в сімейному житті та у роботі.

Посилається, що працівниками поліції був порушений порядок, визначений відповідною інструкцією про проходження огляду водіїв на виявлення стану алкогольного сп`яніня.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянтів, які змінили доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №422088 від 10 червня 2019 року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відеозаписом з боді камер працівників поліції, які в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 , після вчинення дорожньо-транспорної пригоди, був затриманий працівниками поліції неподалік місця цієї пригоди, та на вимогу поліцейських пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Також визначальним суд вважає зміст письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які своїми підписами підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та за допомогою приладу «ДРАГЕР», що спростовує доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку висловлення вимоги на проходження огляду водія на стан сп`яніння.

Що ж стосується посилань захисника на відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що на думку останнього вказує на те, що вимоги з боку поліцейських на слідування до медичного закладу не було, то суд вважає такі твердження взаємовиключним з самим правопорушенням, яке ставиться в винуватість ОСОБА_1 ? відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що інспектором поліції пропонується водію пройти як огляд з допомогою алкотестера, так і медичний огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відповідає вимогам п.12 Розділу ІІ Інструкції та п.2.5 ПДР України та приписам п. 2.5 ПДР України. Посилання захисника щодо відсутності на відеозаписі ствердної відмови ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та твердження апелянта, що зафіксовані на відеозаписі запитання його підзахисного до працівників поліції про те, чому він повинен проходити огляд і на якій підставі не являються відмовою від проходження такого огляду, а тому і не можуть становити об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає неспроможними, і тому відхиляє їх.

Наведені письмові матеріали у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, та оцінюючи їх згідно ст. 252 цього Кодексу у сукупності з іншими доказами, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведені в повному обсязі, відтак підстав для задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП, за обставин вчинення правопорушень, поведінки винного, зафіксованої відеозаписом після виявлення правопорушень апеляційний суд не вбачає, з цих же підстав судом першої інстанції не було задоволено клопотання громадської організації (а.с. 32-44), таке клопотання не може задоволене апеляційним судом і тому, що від трудового колективу ТзОВ «Севен Брок», де фактично працює ОСОБА_1 за основним місцем роботи, згідно довідки, наданої останнім до апеляційного суду в судове засідання 27 вересня 2019 року, не надійшло відповідне клопотання, прийняте рішенням зборів трудового колективу.

Подані суду апеляційної інстанції виключно позитивні характеристики та інші дані про особу ОСОБА_1 також не дають підстав вирішити дане клопотання відповідно до вимог ст. 21 КУпАП і не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки адміністративне стягнення є безальтернативним.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу адвоката Котика Сергія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк