Справа №574/456/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Куцан В. М.
Номер провадження 33/816/203/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 574/456/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 08 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить змінити постанову судді та визначити йому покарання у виді штрафу в розмірі в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він щиро розкаявся, попросив вибачення і примирився з потерпілою, раніше не вчиняв правопорушень, характеризується позитивно, має поганий стан здоров`я, а також щоденно допомагає своїй 76-річній матері.

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 08.04.2019 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді адміністративного арешту строком 3 доби, а також стягнуто на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 . 25.03.2018 близько 22 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою вчинення домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, чинив психологічний тиск на неї шляхом погроз та образ, а також застосував до неї фізичне насильство, вдаривши один раз рукою по голові, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Будучи у відповідності до вимог ст.ст.268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 в судове засідання 11.05.2019 не з`явився та подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи у відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 121432 від 04.04.2018, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані, ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах і в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про суворість накладеного на нього адміністративного стягнення є обґрунтованими і заслуговують на увагу, оскільки при наявності альтернативних стягнень у санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП суддею суду першої інстанції не було належним чином вмотивовано рішення про визначення ОСОБА_1 саме найбільш суворого стягнення у виді адміністративного арешту, а не іншого, менш суворого стягнення.

Вказаний висновок судді суду першої інстанції суперечить не тільки вимогам ст.32 КУпАП, згідно якої адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках, а й судовій практиці ЄСПЛ, у відповідності до якої при визначенні виду і розміру адміністративного стягнення (в тому числі і при наявності альтернативних стягнень) слід враховувати один із європейських стандартів кримінального судочинства - принцип «пропорційності», коли призначене особі адміністративне стягнення є непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Всупереч вимогам ст.33 КУпАП суддею суду першої інстанції також не були враховані такі суттєві обставини, які безпосередньо впливають на визначення виду і розміру адміністративного стягнення (при наявності альтернативи), як те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, здійснює щоденний догляд за своєю матір`ю 1943 року народження і сам перебуває у віці 52 роки, має захворювання, а також відсутність тяжких наслідків вчиненого діяння і обставин, які обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд також керується не лише національним законодавством щодо призначення адміністративного стягнення, а й враховує автономну концепцію кримінального правопорушення, до яких відносяться і деякі адміністративні правопорушення, що передбачає, крім оцінки характеру порушення з точки зору національного права, ще й оцінку суті природи правопорушення, суворості покарання (стягнення), яке може бути застосоване до винної особи (рішення від 08.06.1976 у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. Netherlands), заяви № 5100/71; № 5101/71; № 5102/71; № 5354/72; № 5370/72), а також автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

На підставі викладеного, постанова судді відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні у бік його пом`якшення і визначення йому стягнення у виді штрафу на користь держави у межах, передбачених санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, а його апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 08 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині накладення адміністративного стягнення у зв`язку з неправильним застосуванням норми матеріального права та накласти на нього за ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В іншій частині постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 08.04.2019 - залишити без змін.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу і вноситься в установу банку України.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові;

- витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.