Справа № 353/76/19
Провадження № 3/353/46/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, гр. України, за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

12.01.2019 року начальником СРПП № 3 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100105 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «12.01.2019 року о 00 год. 45 хв. по вул. Лісова в с. Хутір Вільне Тлумацького району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: характерний запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. У встановленому законом порядку від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР».

Також, 12.01.2019 року поліцейським СРПП № 2 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100106 за ст. 122-2 КУпАП, а саме про те, що «12.01.2019 року о 00 год. 45 хв. по вул. Лісова в с. Хутір Вільне водій, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків та звуковою сигналізацією, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування, чим порушив п. 2.4 ПДР».

23.01.2019 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

В судові засідання 07.02.2019 року, 19.02.2019 року, 06.03.2019 року, 20.03.2019 року ОСОБА_1 не зявився, поштові конверти з судовими повістками повернулись до суду з відмітками «не вручені адресату з інших причин».

02.04.2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні 02.04.2019 року захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень ОСОБА_1 та виклик для допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Розгляд справи було відкладено на 16 год. 00 хв. 16.04.2019 року. 16.04.2019 року розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хв. 17.04.2019 року у звязку з зайнятістю судді в розгляді іншої справи (кримінального провадження).

17.04.2019 року та 25.04.2019 року ОСОБА_1 в судові засідання не зявився, однак його захисник - адвокат ОСОБА_4 долучив до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_1, у яких останній вказав, що своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушеннях не визнає. Зазначив, що 12.01.2019 року він, керуючи автомобілем, в присутності пасажирів ОСОБА_8 та ОСОБА_7, зупинився на узбіччі через поганий стан дороги під час снігопаду. В цей час до нього підїхала патрульна машина, звідки вибігло троє поліцейських, витягнули його з автомобіля, заламали руки та наділи наручники, пояснивши це тим, що він втікав від поліції, оскільки перебуває в нетверезому стані. Проте, вказує, що він не втікав від поліції, жодних звукових команд та сигналів не чув та ніхто його не зупиняв, що підтвердять свідки. На пропозицію працівників поліції пройти огляд для визначення стану спяніння за допомогою приладу відмовився, оскільки вважав, що працівники поліції можуть сфальсифікувати покази приладу. Проте, вказав поліцейському, що згідний пройти такий огляд лише у медичному закладі. На що, поліцейський відповів, що їхні дії він зможе оскаржити в суді, а тому склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення. Він погодився підписати протокол, оскільки працівники поліції погрожували йому забрати автомобіль на штрафмайданчик, але відмовився від письмових пояснень, оскільки вважав себе невинуватим. А тому, не погоджується з складеними відносно нього протоколами. 24.04.2019 року ОСОБА_1 подав через канцелярію суду письмове клопотання, в якому просив провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, без встановлення його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

В судовому засіданні 17.04.2019 року захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 вказав, що протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали справи складені з порушенням вимог законодавства. Зокрема, у протоколах містяться виправлення, відсутні адреси свідків та не вірно вказано місце вчинення адміністративних правопорушень «село Хутір Вільне», тоді як даний населений пункт відсутній в Тлумацькому районі. Також у долученому акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено дати складення акту, не зазначено номер спеціального технічного засобу, не зазначено відомості про особу, стосовно якої проводився огляд, та відсутній підпис такої особи чи відмітка про відмову від підпису. У направленні на огляд водія до Івано-Франківського ОНД відсутній підпис ОСОБА_1 про відмову від даного огляду та відмітка про його відмову від підпису засвідчена підписами свідків. Бланки пояснень свідків виготовлені заздалегідь компютерним набором з вписаними вручну місцем складання «Хутір Вільне», датою складання «12.01.2019 року», анкетними даними свідків та прізвищем водія, не вказано годину пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд, ознаки алкогольного спяніння відрізняються від ознак, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про заздалегідь підготовлений текст, який не може використовуватись як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП. Також з тексту копії протоколу серії ОБ № 100105 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виготовленого через копірку при складенні оригіналу, вбачається, що не зазначено місце проживання свідків, тобто в оригіналі мають місце дописки та виправлення, що викликає сумніви у їх присутності на місці події. Разом з тим до матеріалів справи долучено копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яку складено 12.01.2019 року об 00 год. 45 хв. по вул. Тернопільській в с. Діброва за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто в той же час, але в іншому місці. Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом, оформлений не належним чином та не відповідає вимогам наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. Так, на відеозаписі зазначено час та дату зйомки, а саме 22 год. 45 хв. 09.02.2008 року, тоді як обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення відбулись о 00 год. 45 хв. 12.01.2019 року. До цього ж, на відеозаписі не відображено факту відмови водія від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя в присутності двох свідків, а також інспектором поліції в присутності свідків не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», а лише повідомлено свідкам, що водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та втікав від поліцейських. Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністравних правопорушень.

В судове засідання 25.04.2019 року захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 не зявився, однак до суду подав письмове клопотання в якому просив розгляд справи провести у його відсутності. Крім цього, подав до суду письмове клопотання про визнання недопустимим доказом відеозапису (два фрагменти), долучеогой до матеріалів справи, та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Вказав, що відеозапис є неналежним доказом по справі, оскільки: диск з відеозаписом не оформлений відповідно до вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100; на відеозаписі час зйомки суперечить матеріалам справи; на відеозаписі відсутній зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану спяніння в медичному закладі.

Свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судові засідання повторно не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча неодноразово належним чином викликались до суду для дачі пояснень по суті справи.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначених вимог закону не виконав.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм обєктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дату та час його складання, номер спеціального технічного засобу, за допомогою якого пропонувалось проходження огляду водія, не зазначено відомості про особу стосовно якої проводився огляд (прізвище, імя по батькові), та відсутній підпис такої особи чи відмітка про відмову від підпису (а.с. 8).

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100105 від 12.01.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп?яніння (а.с. 3). Однак вказані свідки, які викликались до суду для дачі пояснень, в судові засідання не зявились та не підтвердили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначені факти викликають сумнів у тому, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, бо керував транспортним засобом в стані спяніння, та у правомірності складання працівниками поліції щодо нього відповідного протоколу. До цього ж, з доданого до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.01.2019 року, у ньому не вказано назву, серію спеціального технічного засобу, за допомогою якого пропонувалось проходження огляду водія, а також відсутній підпис ОСОБА_1 про відмову від даного огляду та відмітка про його відмову від підпису засвідчена підписами свідків (а.с. 10).

Дані обставини позбавляють суд можливості встановити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В той час, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовують, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного спяніння на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров'я.

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що в подальшому дало б підставу проводити такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя, та не доставив водія до закладу охорони здоров'я, який міститься у переліку закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженим управлінням охорони здоровя місцевої державної адміністрації.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» протокол про адміністративне правопорушення складається українською мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

П. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 також передбачає, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100105 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 49), яка була вручена ОСОБА_1, не містить адрес свідків, тоді як в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100105 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3), в порушення вищевказаних вимог, після того, як протокол був підписаний ОСОБА_1 з врученням йому копії, було внесено додаткові записи в частині адрес свідків. Крім того, в обох протоколах про адміністративні правопорушення містяться виправлення щодо дати їх складання.

Зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред'явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Отже, виявлені під час розгляду справи розбіжності між протоколом наданим поліцейським та копією протоколу наданою особою, що притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, свідчать про те, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст. 254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Крім цього, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколах про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП не вірно та не повно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема, місцем вчинення адміністративних правопорушень зазначено вул. Лісову с. Хутір Вільне Тлумацького району (без зазначення області), тоді як у відповідності до довідки Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області правильна назва населеного пункту с. Вільне (а.с. 28). До цього ж, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 216415, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та встановлено, що він у той самий час - 12.01.2019 року о 00 год. 45 хв. - порушив п. 9.2 ПДР по вул. Тернопільській в с. Діброва Тлумацького району, що свідчить про те, що зазначені протоколи не можуть бути належним та допустимим доказом, оскільки ОСОБА_1 не міг знаходитись одночасно в двох місцях 12.01.2019 року о 00 год. 45 хв. (а.с. 5).

Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом оформлений не належним чином без дотримання вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, оскільки вказаний наказ втратив чинність. Також, під час розгляду справи, не знайшли свого підтвердження факти зазначені захисником ОСОБА_4, а саме тривалого перебування ОСОБА_1 у наручниках та застосування відносно нього фізичного та психологічного тиску, оскільки ні в матеріалах справи, ні у долученому до матеріалів справи диску з відеозаписом, не вбачається тривалого перебування ОСОБА_1 у наручниках та застосування щодо нього фізичного та психологічного тиску.

Проте, дослідивши в судовому засідання відеозапис з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, судом встановлено наступне. Так, на відеозаписі з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції зазначено час та дату зйомки, а саме 22 год. 45 хв. 09.02.2008 року, тоді як обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення відбулись о 00 год. 45 хв. 12.01.2019 року. До цього ж, на відеозаписі не відображено факту відмови водія від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя в присутності двох свідків, не було встановлено їх осіб (ПІБ, місце проживання), а також відсутній відеозапис про відібрання у них письмових пояснень та складання у їх присутності протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП. Що стосується відмови водія від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, то інспектором поліції в присутності свідків не було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд, а лише розяснено свідкам, що водій раніше відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Також на відеозаписі не відображено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, зокрема невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, оскільки відеозапис розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу. До цього ж, в протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер, а також не вказано, що до протоколів про адміністративні правопорушення додається відеозапис з фактом вчинення адміністративних правопорушень.

Суд не приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 12.01.2019 року, як доказами по справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки дані пояснення не містять місця, часу та дати коли працівником поліції було запропоновано водію пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння, а деякі з ознак алкогольного спяніння водія, вказані в цих поясненнях, не відображені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6, 7). До цього ж, вказані свідки на виклик до суду не зявились та не підтвердили факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «ОСОБА_2 проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов'язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також факт невиконання ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, за що передбачена відповідальність ст. 122-2 КупАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу зазначених адміністративних правопорушень, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 36, 40-1, 140, 251, 256, 266, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяОСОБА_10