КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/287/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Лісовська О.В.
Категорія: ч. 3 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ЖукО.В.,

розглянувши 22 січня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ЛичманюкаА.В. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2018 року постановою судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 /десять/ років з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобіля «OPEL ASTRA» державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою 13 грудня 2017 року, о 09 годині 35 хвилин, ОСОБА_2 втретє протягом року, керував автомобілем «OPEL ASTRA» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Жукова, 25/21 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Личманюк А.В. просить вказану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. Суд першої інстанції не викликав в судове засідання ОСОБА_2, розглянув справу у його відсутність, чим порушив його право на захист.

Крім того, апелянт зазначає про численні порушення під час розгляду справи, оскільки суд першої інстанції необ'єктивно прийняв рішення, обмежившись лише даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків, довідці інспектора УПП в м. Києві.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно його підзахисного не містить суті правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП з зазначенням елементів суб'єктивної та об'єктивної сторони та причинно-наслідкового зв'язку. Не зазначено причини зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, які дії він вчинив, що дали підставу вважати працівникам поліції, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Також протокол не містить вказівки про керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Крім того, працівниками поліції допущено порушення порядку проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння, яке виразилось в тому, що останнього не було доставлено в найближчий медичний заклад охорони здоров'я після того, як ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції про невпевненість у справності спеціального технічного пристрою «Драгер», за допомогою якого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які викладені на друкованому бланку з записаним текстом, містять суперечності з даними протоколу про адміністративне правопорушення. Так, свідки вказали, що ОСОБА_2 13.12.2017 о 09 год. 50 хв. відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння по вул. Шолома-Алейхема, 19 в м. Києві, при цьому протокол складено за адресою м. Київ. вул. М.Жукова, 25/21 о 09 год. 45 хв. 13.12.2017. Крім того, в поясненнях свідків відсутні інформація про документ, на підставі якого працівниками поліції встановлено дані осіб. Таке ж порушення працівники поліції допустили і відносно ОСОБА_2, не встановивши належним чином його особу.

Апелянт вказує і на порушення, які виразились у взятті інформації з бази даних для службового користування ІПС«АРМОР», яка не інтегрована до спеціалізованих ІПС ДМС України.

Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2018, так як вважає його пропущеним з поважних причин. Його підзахисного суд не повідомив про день та час судового засідання та не направив на його адресу копію постанови протягом трьох діб. Про існування постанови стало відомо лише 08 листопада 2018 року, після її отримання.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Личманюка А.В., заслухавши його пояснення, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

При цьому, вважаю за необхідне поновити Личманюку А.В. строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні, копія постанови на адресу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності направлена не була.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 422874 відносно ОСОБА_2 вбачається, що 13 грудня 2017 року, о 09 годині 35 хвилин, в м. Києві, по вул. Маршала Жукова, 25/21, він керував автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння. В порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Протокол складено 13.12.2017 о 09 год. 45 хв. по вул. Шолом-Алейхема, 19 в м. Києві. Права та обов'язки ОСОБА_2 роз'яснено. Натомість від підпису в протоколі ОСОБА_2 відмовився, його письмові пояснення в протоколі відсутні/ а.с. 2/.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були запрошені працівниками поліції по вул. Шолом-Алейхема, 19 в м. Києві та засвідчили факт відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння /а.с. 3/

Захисник Личманюк А.В. під час апеляційного розгляду повідомив, що пояснення по суті апеляційної скарги, постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення він буде надавати самостійно. Його підзахисний ОСОБА_2 не буде присутнім в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції неодноразово вживав заходів для допиту в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також співробітника поліції ОСОБА_7, який складав протокол про адміністративне правопорушення та відбирав пояснення у свідків /а.с. 88-89, 94-95/. Однак останні в судові засідання жодного разу не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

На запит Київського апеляційного суду Управління ПП у м. Києві повідомило, що відеозапис з відеореєстратора працівників патрульної поліції відносно ОСОБА_2 не зберігся. /а.с. 92/

Доводи апеляційної скарги Личманюка А.В. про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_2, що є порушенням ст. 266 КУпАП, вважаю необґрунтованими, оскільки згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії АР № 427421 від 13.12.2017, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Маршала Жукова, 25/29 в м. Києві о 09.35 год, здійснив зупинку безпосередньо на повороті. При перевірці документів останній не мав при собі посвідчення водія, що є порушенням п. 2.1а ПДР України. /а.с. 5/. Вказані обставини також спростовують доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

Доводи захисника про відсутність зазначення в протоколі обставин, які б давали працівникам поліції підстави вважати, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння вважаю безпідставними, оскільки з протоколу вбачається, що у останнього були наявні такі ознаки алкогольного сп'яніння, як нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя /а.с. 2/. Крім того вважаю необґрунтованими доводи апеляційної скарги про безпідставне встановлення працівниками поліції факту керування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, так як ні протокол про адміністративне правопорушення, ні суд першої інстанції такої обставини не встановлював, натомість мало місце встановлення керування транспортним засобом особою з ознаками алкогольного сп'яніння.

Твердження захисника про те, що особу ОСОБА_2 не було належним чином встановлено працівниками поліції під час складання протоколу, також вважаю необґрунтованим, оскільки в самій апеляційній скарзі апелянт не заперечує факту відмови ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального пристрою "Драгер".

Згідно довідки інспектора УПП в м. Києві Рогового Д.Г. від 14.12.2017, ОСОБА_2 тричі протягом 2017 року піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 130 КУпАП. /а.с. 4/

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП не порушено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_9 накладено в межах санкції ч. 3 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

Посилання апелянта на ту обставину, що судом першої інстанції розглянуто справу у його відсутність не можуть бути безумовною підставою для визнання судового рішення незаконним з подальшим його скасуванням оскільки права ОСОБА_9 поновлено в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити Личманюку А.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу Личманюка А.В. залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук