КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1978/2019 Суддя у першій інстанції: Бандура І.С.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю, особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва 04 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи, оскільки по проспекту Перемоги, 75/2, як зазначено в постанові він не керував. Оскільки працівники поліції зупинили його по проспекту Перемоги, 109, а склали протокол за адресою, проспект Перемоги , 79 , тобто не за місцем зупинки транспортного засобу.

Також апелянт зазначає, що матеріали справи, не містять доказів, того, що його було відсторонено від керування транспортним засобом та відсутнє направлення для проведення огляду на стан сп`яніння. Протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в копії врученій йому відсутня частина статті, інкримінованого правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Згідно оскаржуваної постанови, 29.01.2019 приблизно о 00 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Грейт Волл», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Перемоги, 75/2 в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей, що не реагують на світло, блідість шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. На пропозицію працівників поліції щодо огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків відмовився.

ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Разом з тим є слушними доводи апелянта про те, що судом не вірно вказано адресу, за якою ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки вказано пр - т Перемоги , 75/2 в м. Києві , а дійсною є пр-т Перемоги, 109. Суд апеляційної інстанції допущену помилку вважає технічною, яку суддя першої інстанції може усунути шляхом винесення постанови про виправлення описки, та дана обставина не впливає на законність судового рішення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейськогопройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові впроходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 , за ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей, що не реагують на світло, блідість шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, той факт, що останній керував автомобілем «Грейт Волл», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Перемоги, 109 в м. Києві, підтверджується відеозаписом з камер поліцейських, з якого вбачається, що його було зупинено, через те, що він їхав без включеного світла, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були на місці події відповідно до відеозапису.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що постанова суду винесена із порушенням норм чинного законодавства, а ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які отримані в законному порядку.

Посилання апелянта на те, що він не керував транспортним засобом та співробітниками патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Також слід зазначити, що згідно з пунктом 9 Розділу 2 Інструкції: «З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення».

Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачено, що: «У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я».

Разом з тим, під час перегляду в апеляційній інстанції відеозапису з камер поліцейських, встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено за керування транспортним засобом «Грейт Волл», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Перемоги, 109 в м. Києві, та в подальшому на проспекті Перемоги, 79 ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, з підстав, що він не керував транспортним засобом, та в нього відсутні ознаки наркотичного сп`яніння. До такої позиції ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції ставиться критично, та розцінює її як спосіб уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Про те, є слушними доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутні відомості, про те, чи було його відсторонено від керування транспортним засобом, але вони не спростовують, суті інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутнє направлення його до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, тому в даному випадку таке направлення є недоречним.

Також є слушними доводи апелянта, що в копії протоколу врученому йому відсутня частина статті, інкримінованого йому правопорушення, про те, суд апеляційної інстанції не може дану обставину визнати істотним порушенням, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 444319, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, у ньому викладено суть правопорушення, яка підпадає під частину першої статті.

Крім того, як вбачається, з матеріалів справи в них міститься довідка, т.в.о. інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП Білика Л.П., після визначення повторності порушення ПДР, зазначено, що фабула протоколу серії БД № 444319 складеного відносно ОСОБА_1 вважати: як ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Святошинського районного суду м. Києва 04 квітня 2019 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва 04 квітня 2019 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва 04 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич