Єдиний унікальний номер 234/4133/19 Номер провадження 33/804/383/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ямчук О.М., захисника Іщенко Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 23 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп., стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384,20грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови, 04.03.2019 року о 15-45 год. у м. Краматорськ водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ-Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по мокрому асфальтовому покриттю бульвару Краматорський, з боку вул. Двірцева в напрямку до вул. Паркова, біля буд. №15 бульвару Краматорський, виконуючи маневр розвороту ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та перед зміною напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21114, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався ліворуч у попутному напрямку. Внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.4 ПДР України, під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

З таким рішенням не погодився правопорушник ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді першої інстанції скасувати, справу щодо останнього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що уповноважена посадова особа органу ДАІ при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на порушення ст.256 КУпАП не встановила та не зазначила в протоколі коли виникла небезпека для руху автомобіля і відповідно, коли ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до п. 10.1, 10.4. Правил дорожнього руху, на що суд не звернув уваги.

Крім того, в протоколі не зазначено свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, що також є порушенням ст. 256 КУпАП.

Таким чином, апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не може бути визнаний судом як джерело доказів.

Також в апеляції зазначено, що характер руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній на виконання вимог п. 10.1, 10.4 ПДР, перед портом ліворуч, переконався у безпечності маневру. В той же час, ОСОБА_2 04 березня 2018 року приблизно о 15:45 год., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21114», реєстраційний номер НОМЕР_3 по бульвару Краматорському, що в м. Краматорську, в порушення п.п. 2.3 б), 14.6 е) та 13.3 ПДР, при здійсненні обгону, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, перетнув дорожню розмітку (дві суцільні лінії) та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який повертав ліворуч.

За таких обставин вбачається, що водій ОСОБА_1 не порушував п. 10.1, 10.4. Правил дорожнього руху, однак, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення не дослідивши всі обставини по справі та не обґрунтувавши в чому саме полягає доведеність провини ОСОБА_1 , в тому числі, яким чином судом було встановлено «різкий рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з правого ряду в лівий», оскільки схема була складена зі слів учасників ДТП, при чому ОСОБА_1 заперечував різкий рух та стверджував, що переконався у безпечності руху.

За таких обставин неможливо з`ясувати, яким чином доказується «різкий рух» автомобіля у разі відсутності відеофіксації вказаного факту та відсутності експертизи із зазначеного питання.

Крім того, серед іншого, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Вказує, що строк на оскарження порушено ним з поважних причин, оскільки повний текст апелянтом отримано лише 26 квітня 2019 року, а оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то останній має обмеження у пересуваннях, а саме щодо залишення території військової частини, особливо під час чергування (що підтверджується відповідним графіком), що стало перешкодою у своєчасному зверненні до суду з даною скаргою. Також, просив врахувати святковий період з 27.04.2019 року до 01.05.2019 року, який становив п`ять днів з десяти відведених для подання скарги та в який суд та інші установи не працювали, що також унеможливило звернення апелянта за отриманням правової допомоги, а також до суду з апеляційною скаргою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- захисник Іщенко Н.О. підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, просила постанову суду скасувати, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення;

- потерпілий ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доводи апеляційної скарги, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, то воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається, останнім днем подачі апеляційної скарги в даному випадку є 3 травня 2019 року, включно.

Разом з тим, копію постанови апелянтом отримано лише 26 квітня 2019 року, а оскільки він є військовослужбовцем, то має обмеження у пересуваннях, у зв`язку з чергуванням, що підтверджується доданими до апеляційної скарги матеріалами. Вищенаведене обґрунтовує несвоєчасне звернення правопорушника за юридичною допомогою та, відповідно, подання апеляційної скарги. Крім того, апеляційна інстанція вважає слушними доводи апелянта в частині того, що з 27 квітня 2019 року по 1 травня 2019 року, включно, у державі були святкові вихідні дні, що також унеможливило своєчасного звернення апелянта до суду з апеляційною скаргою.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.

У відповідності зі статтями 245, 280 КУпАП суддя під час розгляду справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд першої інстанції у повній мірі виконав наведені норми права, повно, всебічно вивчив всі докази у справі та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не визнав свої вини та пояснив, що пояснив, що під час ДТП його автомобіль знаходився від роздільної смуги на відстані приблизно 1 м та майже не рухався. Почав перестроюватися у ліву смугу для розвороту після того, як пересвідчився у безпеці свого маневру. Потерпілий, на початок маневру перестроювання, знаходився від нього на відстані приблизно 400м.

Разом з тим, обґрунтовуючи своє рішення, суддя критично віднісся до цих показань і належно мотивував свої висновки.

Так, він послався на показання потерпілого, який зазначив, що ОСОБА_2 суду пояснив, що ОСОБА_1 виїхавши з парковки, яка знаходиться біля магазину «БУМ», не пересвідчившись в безпеці своїх дій, метрів за 10 до розриву суцільної смуги різко перестроївся в лівий ряд, що і призвело до ДТП. Зіткнення відбулося у лівому ряду попутного напрямку, але оскільки він намагався ухилитися від удару, то прийняв ліворуч, та внаслідок зіткнення виїхав на зустрічну смугу. Удар відбувся в переднє колесо перпендикулярно плоскості машини, що говорить про те, що ОСОБА_1 різко, майже під кутом 90* перестроювався з правого ряду в лівий.

Ці показання потерпілого узгоджуються з іншими дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 214388 від 04.03.2019 року, з обставинами дорожньо-транспортної пригоди, що зафіксовані у схемі місця ДТП від 04.03.2019 року, на якій схематично зафіксований різкий рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з правого ряду в лівий та місце зіткнення автомобілів, яке знаходиться на попутній полосі руху, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 04.03.2019 року та світлинами із зображенням автомобілів після ДТП. Схема місця ДТП підписана як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 без застережень, що свідчить про їх згоду з зафіксованими в ній даними. Відповідно до цих даних місце зіткнення автомобілів розташовано на смузі, по якій рухались автомобілі під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджує пояснення потерпілого про його рух в прямому напрямку та відсутності здійснення ним маневру обгону.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями у зв`язку з тим, що в ньому не зазначено адреси потерпілого та свідків не можуть взяті до уваги та визнані обставиною, що виключає вину ОСОБА_1 , оскільки у схемі ДТП та у письмових поясненнях учасників ДТП, доданих до вищенаведеного протоколу, є повна інформація щодо потерпілого та особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а дані щодо свідків встановлювались в суді, тому зазначені доводи апелянта не могли вплинути на об`єктивність рішення суду при розгляді справи щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, з технічної точки зору, саме водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.4, 10.1 Правил дорожнього руху України, що й стало причиною ДТП.

Крім того, взято до уваги й покази свідка ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні пояснила, що 04.03.2019 року вона з ОСОБА_1 виїжджали з парковки від магазину «БУМ», їхали в бік вул. Паркової, вирішили розвернутися до вул. Двірцева, водій перестроївся в лівий ряд та під час маневру в них в`їхав автомобіль потерпілого.

Апеляційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив покази ОСОБА_1 , який вказував на порушення потерпілим ОСОБА_2 ПДР та здійснення ним обгону його автомобіля через дві суцільні лінії дорожньої розмітки, що і стало підставою ДТП, оскільки вони не погоджуються з іншими доказами по справі та є, на думку апеляційної інстанції, спробою правопорушника уникнути відповідальності.

Що стосується доводу апелянта щодо необґрунтованого встановлення судом факту «різкого руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з правого ряду в лівий», то слід зазначити, що судом таким чином виклав пояснення потерпілого. Крім того, ОСОБА_1 не заявляв клопотання про проведення будь-яких експертиз у справі як в суді першої, так і апеляційної інстанції, а наявна схема місця ДТП свідчить саме про таку зміну руху автомобіля.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, який виразився в порушенні ним, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність чи відсутність вини потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді не є предметом встановлення судом апеляційної інстанції в даному провадженні.

Підстав для скасування рішення судді суду першої інстанції не вбачається, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційна інстанція , -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Краматорського міського суду Донецької області від 23 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 23 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: