Справа № 450/35/19 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/811/192/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., розглянувши з участю захисника ОСОБА_2, апеляційну скаргу на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 лютого 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно до ст.36 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 384,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 10 листопада 2018 року о 19 год. 39 хв. на автодорозі Київ-Чоп 566 км. + 962 м., поблизу с. Раковець, Пустомитівського району Львівської області водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем TOYOTA COROLA д.н.з. НОМЕР_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно керувати ним, недотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення із автомобілем RENAULT SIMBOL д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, яка рухалася попереду нього в попутному напрямку, після чого автомобіль TOYOTA COROLA д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль RENAULT SIMBOL д.н.з. НОМЕР_2 здійснили наїзд на металеве транспортне огородження на розділювальній смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби та металеве транспортне огородження зазнали механічних пошкоджень, а водій автомобіля RENAULT SIMBOL д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 та її пасажир ОСОБА_5 отримали легкі тілесні ушкодження.

10 листопада 2018 року о 19 год. 39 хв. на автодорозі Київ-Чоп 566 км. + 962 м., поблизу с. Раковець, Пустомитівського району Львівської області водій ОСОБА_3, керував автомобілем TOYOTA COROLA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Стан сп'яніння підтверджується результатом токсикологічного дослідження № 3066, проведеного 13.11.2018 року КНП «8-а міська клінічна лікарня м. Львова», чим ОСОБА_3 порушив п.п. 1.5, 2.3Б, Д, Е, 12.1, 13.1, 2.9А Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Погоджується із висновком суду щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтю 124 КУпАП та вину у вчиненому визнає в повному обсязі.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП вини не визнає, вважає висновок суду про наявність в його діях складу цього адміністративного правопорушення безпідставним.

Так в судовому засідання його представник ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Однак в оскаржуваній постанові суд зазначив, що загальний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, не сплив, а спеціальний строк, один місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, підлягає застосуванню у випадку перевищення строку встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Із такою позицією суду не погоджується з огляду на наступне.

Адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_3 10 листопада 2018 року.

20 грудня 2019 року слідчим Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області Черкавським І.Б. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001962 від 17.11.2018 року у зв'язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та направлено матеріали провадження для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи відбувався 01 лютого 2019 року. За результатами розгляду справи судом визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст.38 КУпАП адміністративне стягнення має бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні 3 місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З наведеного слідує, що на момент винесення оскаржуваної постанови пройшов строк накладення стягнення, який в даному випадку слід рахувати з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається. Суд першої інстанції повинен був закрити провадженні у справі без встановлення обставин справи, в тому числі наявності або відсутності вини.

Заслухавши виступ захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи №450/35/19, апеляційний суд вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Разом з тим апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності підлягало закриттю у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки 20 грудня 2019 року слідчим Черкавським І.Б. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, тому саме стягнення на нього могло бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття такого рішення.

Днем вчинення правопорушень ОСОБА_3 є 10 листопада 2018 року, відповідно з цього часу, виходячи з системного аналізу законодавства, необхідно обчислювати трьох місячний строк, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, який не сплив на момент винесення постанови місцевим судом.

Щодо встановленого в ч.4 ст.38 КУпАП місячного строку накладення стягнення у випадку закриття кримінального провадження, такий застосовується, як вірно зазначив суд першої інстанції, у випадку прийняття рішення про закриття кримінального провадження по спливу загального тримісячного строку з дня вчинення правопорушення.

В цій справі, з дня вчинення правопорушення до дня накладення стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП ще не сплив.

Враховуючи наведене, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стягнення накладено у межах санкцій цих статей, з урахуванням вимог 33 та 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином апеляційна скарга є безпідставною, а тому до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер