Справа № 444/1049/19
Провадження № 3/444/422/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , розглянувши матеріали адміністративної справи в залі суду в м.Жовкві, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , працюючого бетонщиком в будівельній компанії «Моноліт», індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , 15.04.2019 року о 23 год. 05 хв. на автодорозі Львів-Шегині 53 км.+ 500 м., керував автомобілем марки "VOLKSWAGEN PASSAT" н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину не визнав, та пояснив, що він дійсно 15.04.2019 року о 23 год. 05 хв. на автодорозі Львів-Шегині 53 км.+ 500 м., керував автомобілем марки "VOLKSWAGEN PASSAT" н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками подліції через те, що не горіла підствітка номерного знаку.ствердив, що спиртного не вживав та не вживає, окрім того зазначив, що від проходження медосвідчення на стан алкогольного сп`яніння він відмовився так як не довіряє приладу, а в медичний заклад працівники поліції йому не пропонували їхати на медосвідчення.

Незважаючи на те, що гр. ОСОБА_2 своєї провини не визнав , факт вчинення порушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України гр. ОСОБА_2 підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах даної справи зокрема :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 215497 від 15.04.2019 ,

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.04.2019, які знаходяться в матеріалах даної адміністративної справи та відповідно до яких, гр. ОСОБА_2 було запропоновано пройти медосвідчення на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку або в медичному закладі, проте останній відмовився проходити запропоноване працівниками поліції медосвідчення на стан алкогольного сп`яніння;

- компакт диском із записом із нагрудної камери поліцейського події яка мала місце 15.04.2019 за участі гр. ОСОБА_2

Також судом було оглянуто відеозапис із нагрудної камери поліцейського події яка мала місце 15.04.2019 за участі гр. ОСОБА_2 , де в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 гр. ОСОБА_2 було працівником поліції запропоновано пройти медосвідчення на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку або в медичному закладі, проте гр. ОСОБА_2 від проходження медосвідчення на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку або в медичному закладі - відмовився. . А тому, суд наданим поясненням гр. ОСОБА_2 не бере до уваги та розцінює як уникнення останнім відповідальності за скоєне.

Так, ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України є вірною .

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику суд враховує характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, його майновий стан.

Обставин, які б пом"якшували або обтяжували відповідальність правопорушника ОСОБА_2 не встановлено.

Санкція ст.130 ч.1 КпАП України , передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами приходжу до переконання, оскільки правопорушник вчинив правопорушення на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_2 з врахуванням вищеперелічених обставин, слід застосувати стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 ч.2 п.5 Закону України "Про судовий збір" з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується з правопорушника 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" становить 1 921, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.30,40-1, 130 ч.1,280,284, 307, 308, 317-321 КпАП України, суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , працюючого бетонщиком в будівельній компанії «Моноліт», індивідуальний ідентифікаційний № НОМЕР_1) 384 /триста вісімдесять чотири/ грн. 20 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення права керування транспортними засобами .

Якщо зазначені особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала , якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п"ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п"ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначений постановою;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Зеліско Р. Й.