Справа № 569/6870/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді Наумова С.В.

при секретарі Слакви Марчук Н.В.

особи щодо якої розглядається

справа про притягнення до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника - адвоката ОСОБА_2

з участю прокурора Чернеги Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду провадження про адміністративне правопорушення (протокол №3), яке надійшло з Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого старшим інспектором сектору організації відбору та проведення атестування поліцейських Управління кадрового забезпечення ГУНП в Рівненській області, повязаних з корупцією передбачених ч. 2 ст.172- 6 КУпАП., -

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду Рівненської областіз Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України для розгляду, надійшло провадження про адміністративне правопорушення з протоколом № 3 від 4 квітня 2019р. про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст.172- 6 КУпАП.

У вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посадістаршого інспектора сектору організації відбору та проведення атестування поліцейських Управління кадрового забезпечення ГУНП в Рівненській області, являючись субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України "Про запобігання корупції", в установлений законом термін, при отриманні доходу, а саме: одноразової грошової допомоги у розмірі 123340,00 гривень, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив правопорушення повязане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні не визнав вини у вчинені правопорушення вказаних в протоколі. Відповідно із своїм захисником надав суду письмові заперечення (клопотання) які підтримав, просив суд, закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу вказаного вище правопорушення. Додатково пояснив, що 30.03.2016 спільно із іншими правоохоронцями приймав участь у комплексі заходів, які проводились на території поблизу смт. Клесів, з метою протидії незаконного видобутку бурштину. В наслідок протиправних дій натовпу громадян, він та інші правоохоронці отримали тілесні ушкодження. Дана подія отримання ним тілесних ушкоджень, являється нещасним випадком, що підтверджують відповідні документи. За отримання тілесних ушкоджень, відповідно до висновку, наказів ГУНП в Рівненській області, йому на картковий рахунок 31.01.2019 надійшло (виплачено) одноразову грошову допомогу в розмірі 123 340, 00 гривень. Оскільки нарахована сума грошової допомоги та сума до виплати були різними, він намагався зясувати яку суму грошової допомоги необхідно вказати в декларації. Відповідно на той момент не встиг у десятиденний термін подати вчасно декларацію про суттєві зміни у своєму майновому стані з приводу отримання вказаного доходу, оскільки відніс дану допомогу до категорії виплат повязаних із трудовою діяльністю. Будь якого умислу на неповідомлення про вказані зміни в майновому стані він не мав. Тому вважає, що докази які б підтверджували його умисел на вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172 -6 КУпАП, зокрема наявність у нього відповідного корисливого мотиву, конкретної мети або іншого особистого інтересу чи інтересів третіх осіб у несвоєчасному декларування суттєвих змін у майновому стані, відсутні. У названий період часу він не був обізнаний із законодавством, а саме, необхідність повідомлення НАЗК протягом десяти днів про зміни у майновому стані. Однак, подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані 01.03.2019.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, яке виразилось у не повідомленні НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме після отримання одноразової грошової допомоги. Оскільки у ОСОБА_1 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані упродовж періоду з 31.01.2019 року по 10.02.2019 року. 10.02.2019 року в 00:00 вказана особа яка притягається до відповідальності порушив порядок, передбачений ч.2 ст.52 Закону. А саме, ОСОБА_1 у десятиденний строк з моменту отримання одноразової грошової допомоги письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Просить призначити стягнення в межах санкції передбаченої ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника, думку прокурора, дослідивши адміністративні матеріали та надані докази особою яка притягується до адміністративної відповідальності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що під час проходження служби в ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_1 30.03.2016 отримав травму.

Відповідно до висновку в ГУНП №2340 від 07.12.2018 йому була призначена грошова допомога та виплачена 31.01.2019 у розмірі 123 340,00 гривень.

При цьому, згідно ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», граничний термін повідомлення про суттєві зміни для вказаної особи був визначений упродовж періоду з 00:00 год. 31.01.2019 по 00:00 год. 10.02.2019, тобто у десятиденний строк з моменту отримання одноразової грошової допомоги.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи не прямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на неповідомлення про суттєві зміни у його майновому стані.

Як встановлено судом, витягом Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 підтверджується, що останній повідомив НАЗК 01.03.2019 про суттєві зміни в майновому стані, а саме, отримання ним одноразової грошової допомоги у розмірі 123340,00 гривень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб сайті НАЗК.

Не заперечуючи обставину, що ОСОБА_1 є субєктом відповідальності на якого поширюється дія ЗаконуУкраїни «Про запобігання корупції», тобто є субєктом правопорушення, що він порушив порядок передбачений ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», однак суд не погоджується із твердженням, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП виходячи з наступного.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП полягає в неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про відкриття валютного рахунку в установі банку - нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

З субєктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини. Зокрема, відповідальність за неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування настає за умови, що субєкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і мав прямий умисел спрямований на ухилення від повідомлення чи несвоєчасне повідомлення про відповідні зміни НАЗК, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією ч.2 ст.172-6 КУпАП виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм засвідчує, що склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, зокрема умисне неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення та із встановлених судом обставин справи, не вбачається наявність умисної форми вини ОСОБА_1 в неповідомленні без поважних причин про суттєві зміни у його майновому стані. Враховуючи встановлені обставини, суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чіткім та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачаться на користь особи.

Такий підхід до захисту прав особи визначений у ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно розяснень, які містяться в п.2 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих..№223-940-17 від 22.05.2017, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за корупційні правопорушення, у тому числі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (ч.2 ст.172-6 КУпАП), слід врахувати: обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву. Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, на умисну форму вини а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010)

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений у ч.2 ст.61 Конституції України, при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві її індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Частиною 1 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд відхиляє покликання прокурора в судовому засіданні, щодо вини ОСОБА_1 та призначення останньому стягнення в межах санкції передбаченої ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Суд вважає, що за відсутності субєктивної сторони інкримінованого правопорушення, не може наступати відповідальність. А тому звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є безпідставними та необґрунтованими, оскільки порушень вимог фінансового контролю чи переслідувань будь який корупційного інтересу, при отриманні одноразової грошової допомоги за отриману травму під час проходження служби в поліції не відбулось.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості .

Разом з тим, судом також установлено, що у матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання НАЗК до Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України в Рівненській області обґрунтованого висновку, про порушення ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Також встановлено, що НАЗК не здійснювало повної перевірки декларації ОСОБА_1. Отже, працівник Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України, яким було складено даний протокол, вийшов за межі власних повноважень, визначених Законом №1697-VII та у спосіб, не передбачений Законом №17000-VII.

Аналізуючи вимоги законодавства вбачається, що Рівненське управління Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України не наділене повноваженнями перевірки достовірності даних в декларації та інше, що істотно впливає на висновок наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 порушень вимог декларування.

Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 2 жовтня 2018 року у справі №800/433/17(П/9901/112/18), провадження№11-496заі18.

За таких обставин, провадження у справі за ч. 2 ст.172- 6 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.36, 247, 256,283,284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена виключно особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим його представником, а також прокурором у випадках у випадках передбачених ч.5 ст.7 тач.1 ст.287 КУпАП, протягом 10 діб з дня винесення постанови до Рівненської Апеляційного області через Рівненський міський суд.

Суддя С.В. Наумов