Провадження № 33/824/597/2019 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - адвоката Сергєєва К.О.,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Сергєєва К.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 14 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 14 грудня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючУ за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-46 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 28 вересня 2018 року ОСОБА_2, перебуваючи на посаді ректора приватного вищого навчального закладу «Інститут екології, економіки і права» за місцем роботи за адресою: м.Київ, вул.Тургенєвська, буд.11, не виконала законні вимоги Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) щодо усунення порушень положень ч.4 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) шляхом надання у встановлений законодавством строк копій документів, що зазначались у приписі про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону, внесеного рішенням Національного агентства від 23.08.2018 року № 1873, чим порушила вимоги ч.2 ст. 12 Закону, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 188-46 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 - адвокат Сергєєв К.О. в апеляційній скарзі просить постанову скасувати та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_2 не знала про існування припису Національного Агенства з Запобігання Корупції, її інститут не отримував, а тому і не повинна була на його відповідати, що повністю підтверджується матеріалами справи, крім того, звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог норм закону, оскільки в ньому відсутні пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та він не був вручений ОСОБА_2, що виключає можливість розгляду даного протоколу, як належного доказу.

Також вказує, що ОСОБА_2 не є посадовою особою органу державної влади, а тому і не є спеціальним суб'єктом, якому може бути адресовано припис відповідно до вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, особу, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та її захисника-адвоката Сергєєва К.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (надалі Конвенція) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Кадубец проти Словаччини» зазначено, що ст. 6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів, незважаючи на те, що був вчинений адміністративний проступок, а не кримінальне діяння.

Диспозиція ч. 1 ст.188-46 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі.

Об'єктивна сторона правопорушення за представленими в протоколі про адміністративне правопорушення обставинами виражається в ненаданні у повному обсязі копій документів уповноваженій особі Національного агентства України з питань запобігання корупції на її запит, направленої відповідно до вимог ст. ст.12,13 Закону України «Про запобігання корупції».

Судом встановлено, що складанню протоколу про адміністративне правопорушення №31-05/430 передував запит Національного агентства за підписом його уповноваженої особи на адресу ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права» від 11.07.2018 року №31-05/29820/18 з проханням надати копії документів, а саме: договорів, додаткових угод і додатків до них, на підставі яких ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права» використовує приміщення на вул.Тургенєвській, 3-9 та вул. Тургенєвській, 11; договорів та інших документів, що стосуються розподілу витрат на експлуатацію приміщень(включаючи виртати на обслуговування приміщень, оплату спожитих комунальних послуг тощо) між НПУ ім.М.П. Драгоманова та ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права»; договорів та інших документів, на підставі яких здійснюється співробітництво між НПУ ім. М.П.Драгоманова та ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. Так, Національне агентство з метою виконання покладених на цього повноважень має право отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону(пункт 6 частини першої статті 12 Закону).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону Національне агентство має право одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об'єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань.

Частиною 4 статті 12 Закону передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи зобов'язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію упродовж десяти робочих днів з дня одержання запиту.

Суб'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає настання суспільно небезпечних наслідків та бажає їх настання, або свідомо припускає їх настання.

Суб'єктом вказаного правопорушення є особа, на яку розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: б) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови;

На зазначений запит Національного агентства ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права» листом від 20.07.2018 року №158 надано відповідь за підписом проректора Нікандрова О.В., до якого не було додано копій документів із наведеного в листі переліку та не зазначено причин, що унеможливлюють їх надання.

У зв'язку з чим, рішенням Національного агентства від 23.08.2018 року №1873 ректорові ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права» ОСОБА_2 внесено припис про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону, який листом від 23.08.2018 року №31-05/37094/18 було направлено на адресу м.Київ, вул.Тургенєвська, 11.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №31-05/430 адміністративного провадження, підставою притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-46 КУпАП послугувало те, що вона, 14.09.2018 року, отримавши припис Національного агенства, який був направлений листом від 23.08.2018 року 31-05/37094/18 поштою рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення ректорові ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права» ОСОБА_2, не виконала законні вимоги Національного агентства.

Перевіряючи викладені в протоколі доводи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, вважаю, що вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, наданих під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права» в якому вона працювала, не отримував Припису НАЗК №1873 від 23.08.2018 року, вперше про його існування їй стало відомо 03.12.2018 року під час ознайомлення від уповноваженого представника з матеріалами справи в суді, звертала увагу, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-46 КУпАП.

Також, в матеріалах адміністративного провадження міститься рекомендоване повідомлення про вручення 14.09.2018 року поштового відправлення від НАЗК (м.Київ, бульв.Дружби народів, 28) (а.с.14). За даним повідомленням лист від НАЗК отримала особа на прізвище Андрєєва, однак, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, в ПВНЗ «Інститут екології, економіки і права» особа з таким прізвищем не працює.

Дану обставину підтверджує довідка видана проректором ПВНЗ «Інститут екології економіки і права» ЛісовськоюЛ.В.(а.с.84), відповідно до якої, серед працівників ПВНЗ «Інститут екології економіки і права» співробітника з прізвищем Андрєєва немає.

Будь-яких даних, які б підтверджували отримання ОСОБА_2 листа від 23.08.2018 року 31-05/37094/18 з приписом Національного агентства матеріали справи не містять.

Тому вважаю, що матеріали справи не доводять тих обставин, що ОСОБА_2 мала умисел на невиконання законних вимог Національного агентства щодо усунення порушень вимог частини четвертої статті 12 Закону шляхом надання у встановлений законодавством строк копій документів, що зазначались в приписі про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також не містять доказів, які б беззаперечно вказували на винність особи у вчиненні даного правопорушення.

При цьому, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов'язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_2 ознак умислу на ненадання інформації, крім того її доводи не спростовуються матеріалами справи, а враховуючи, що суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-46 КУпАП, характеризується прямим або непрямим умислом, у даному випадку в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП і відповідно, про відсутність в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження щодо неї на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, визначеного ч. 1 ст. 188-46 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Сергєєва К.О. - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Києва від 14 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.188-46 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-46 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк