Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/346/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Волощука В.В. та особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення поліцейського ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відео конференції апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 , на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 29.07.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживаючий у АДРЕСА_1 ,ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 29.07.2019 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 18.06.2019 о 19 год 20 хв в м. Гайворон по вул. Центральна, 195, керував мопедом "Honda" без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Тест на стан алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків приладом "Драгер Алкотест 6810", результат 1,03 ‰ проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої доводи мотивує тим, що постанова районного суду є незаконною та винесена з порушенням чинного законодавства, оскільки суд не дослідив всіх обставин справи та підійшов до вирішення справи не об`єктивно.

Вказує на протиправність винесеного працівниками поліції протоколу, оскільки йому не надано можливості скористатися правом на захист, тобто залучити адвоката під час складання адміністративного протоколу.

Також вважає, що його зупинено безпідставно, оскільки правила дорожнього руху він не порушував та в матеріалах справи відсутня причина зупинки, до того ж відносно нього не складено іншого протоколу про адміністративне порушення, а саме правил дорожнього руху та не винесено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Пройдений ним тест на стан сп`яніння, лише з другої спроби показав позитивний результат, з яким він не погодився і повідомив працівникам поліції, що бажає пройти медичний огляд на стан сп`яніння у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція)

Крім того, звертає увагу і на те, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння, поліцейський повинен інформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак така його вимога також була проігнорована і працівник поліції не надав жодних документів, що стосуються даного технічного засобу, а саме тому він і виявив бажання провести медичний огляд у спеціалізованому закладі - лікарні, в чому йому було відмовлено.

Вказує і на те, що він заперечував результат тесту технічного приладу «Драгер Алкотест 6810», який показав 1,03 ‰ проміле, та пропонував пройти медичний огляд, оскільки він повідомив, що прилад не працює.

Також, вважає неналежним доказом долучений до протоколу відеозапис, оскільки в протоколі взагалі не зазначено додатку диску з відеозаписом.

Вказує і на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази його вини, а саме не викликав свідків для допиту, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, розгляд справи провів за його відсутності, оскільки він був повідомлений про час і місце розгляду справи лише за один день, а тому не мав змоги з`явитися до суду та укласти договір з адвокатом.

Тому вважає, що неповідомлення йому про право на захист, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення так і при розгляді справи в суді, є підставою для визнання даної постанови суду незаконною.

Вислухавши думкуОСОБА_1 та його захисника - адвоката Волощука В.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, заслухавши показання інспекторів патрульної поліції ОСОБА_2, ОСОБА_7 та пояснення свідка ОСОБА_3 , які підтвердили обставини складання адміністративного протоколу, а також вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будучи допитаним в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав показання, відповідно до яких, він дійсно 18.06.2019 о 19 год 20 хв керував своїм мопедом "Honda" в м. Гайворон по вул. Центральна, 195 та був зупинений працівниками поліції, які запитали чи не вживав він алкогольних напоїв, на що він заперечив та сказав, що пив лише квас. Після цього працівник поліції запропонував пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, на що він погодився. Після продуття алкотестера, прилад показав позитивний результат, однак із такими результатами він не погодився.

У судове засідання, яке було призначено на 29.07.2019 він не з`явився, через те, що судову повістку отримав лише за один день до розгляду справи та не встиг укласти договір із захисником.

Інспектор патрульної поліції, який слав протокол про адміністративне правопорушення по даній справі - ОСОБА_2 , надав апеляційному суду показання, з яких вбачається, що він разом з інспектором поліції ОСОБА_7 18.06.2019 о 19 год 20 хв в м. Гайворон по вул. Центральна зупинили мопед "Honda", яким керував ОСОБА_1 Підставою для зупинки послужило те, що як сам водій ОСОБА_1 так і його пасажир були без мотошоломів. Під час спілкування із водієм у них виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчило почервоніння очей та характерний запах алкоголю з ротової порожнини. Водієві запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. Потім зупинили двох свідків у присутності яких ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці та продув алкотестер «Драгер», результат був позитивний, а саме 1,03 ‰ проміле. Результатів огляду водій не заперечував. Після цього він склав на водія протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, копію якого надав правопорушнику.

Працівник поліції ОСОБА_7 пояснив апеляційному суду, що 18.06.2019 о 19 год 20 хв він разом з інспектором поліції ОСОБА_2 проводили патрулювання у м. Гайворон та рухаючись по вул. Центральна зупинили мопед "Honda", яким керував ОСОБА_1 Водій і його пасажир були без мотошоломів. Під час спілкування з даним водієм почули від нього запах алкоголю, а тому запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що останній погодився. Потім зупинили двох свідків та в їх присутності ОСОБА_2 провів огляд водія ОСОБА_1 за допомогою алкотестеру «Драгер», результат якого був позитивний - 1,03 ‰ проміле, а він відбирав письмові пояснення у свідків. Потім інспектор ОСОБА_2 .склав на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, копію якого надав порушнику.

Свідок ОСОБА_3 повідомив суду апеляційної інстанції, що 18.06.2019 близько 19.00 год у м. Гайворон на вул. Центральна працівники поліції запросили його бути свідком під час проходження водієм мопеду огляду на стан алкогольного сп`яніння. У його присутності ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці і продув алкотестер «Драгер», який показав позитивний результат, але який точно він пригадати вже не може. Результат огляду водій не заперечував. Потім на водія складено протокол про адміністративне правопорушення, який він та інший свідок підписали, після чого він поїхав по своїх справах.

Отже, увідповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України і його вина підтверджується результатом тесту № 1637 - 1,03 ‰ проміле,який отримано після продуття водієм ОСОБА_1 18.06.2019 о 19 год 36 хв приладу Драгер Alkotest 6810 (а.с.1),адміністративним протоколом серії БД № 028636 від 18.06.2019 про порушення скаржником вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (а.с.2),письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.3-4),долученим до справи відеозаписом даної події (а.с.5),а також поясненнями допитаних в апеляційному суді працівників поліції ОСОБА_2 і ОСОБА_7 , які повністю підтвердили фактичні обставини справи та заперечили доводи апеляційної скарги правопорушника, а також поясненнями наданими апеляційному суду свідком ОСОБА_3 , який повністю підтвердив свої письмові пояснення, з яких вбачається, що 18.06.2019 приблизно о 19.00 год. в м. Гайворон по вул. Центральна, він був свідком проходження водієм ОСОБА_1 . огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав позитивний результат.

А тому, з урахуванням вищезазначених обставин справи районний суд правильно обрав вид та розмір адміністративного стягнення, а саме у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є мінімально можливим, як видом, так і розміром адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, та за даних обставин справи, з урахуванням особи правопорушника, послужить його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу порушення його права на захист через розгляд справи судом за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є безпідставними, оскільки скаржник зазначив, що судову повістку отримав за день до розгляду справи тому не зміг скористатись послугами захисника.

Проте такі доводи скаржника суперечать фактичним обставинам справи, оскільки згідно з долученої до справи довідки, яка сформована в електронному вигляді, відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 за № 73, про доставку SМS - повідомлення, а саме судової повістки про виклик до суду по справі № 385/1001/19 (3/385/332/19), вказане SМS - повідомлення одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_2 доставлено 10.07.2019 о 14:42:00, текст SМS: «Гайворонський райсуд Кіровоградської області викликається ОСОБА_1 , як особа, яка притягується до адмін. відповідальності на 8:25 29.07.2019, зал 7, справа 385/1001/19, суддя Панасюк І.В., наслідки неявки ст. 268 КУпАП.» (а.с.11).

Вказаний номер телефону, а саме - НОМЕР_3 було зазначено у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.2). Про те, що вказаний номер телефону дійсно знаходиться у користуванні ОСОБА_1 підтверджується і долученим до справи захисником правопорушника адвокатом Волощук В.В. договору № 57 про надання правової допомоги від 09 вересня 2019 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , де в п.7 договору (реквізити, адреси та підписи сторін) зазначено той самий номер телефону ОСОБА_1 - 096 93 25 285 (а.с.41-42).

За таких обставин скаржник мав достатньо часу (майже три тижні), тобто мав реальну можливість укласти до початку судового розгляду даної справи угоду із захисником та належним чином скористатись своїми правами, що передбачені ст. 268 КУпАП, а також у разі необхідності звернутись до районного суду із заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату, але як вбачається з матеріалів справи, відповідних заяв від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Тому у даному випадку суд з урахуванням вимог ст. 268 КУпАП обґрунтовано розглянув дану справу у відсутності правопорушника, оскільки останній був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, однак від нього не надходило до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, не заслуговують на увагу і доводи скаржника про те, що працівники поліції зупинили його безпідставно так як правила дорожнього руху він не порушував, оскільки як вбачається з пояснень наданих апеляційному суду інспекторами поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , а також переглянутого відеозапису вказаної події, яксам водій ОСОБА_1 так і його пасажир під час їх зупинки поліцейськими були без мотошоломів, що дійсно є порушенням вимог пункту 2.3 г ПДР України, відповідно до якого під час руху на мотоциклі або мопеді водій повинен бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Доводи скаржника про те, щотест на стан сп`яніння, який показав позитивний результат, пройдений ним лише з другої спроби, і він з цим результатом не погодився та повідомив працівникам поліції, що бажає пройти медичний огляд на стан сп`яніння у відповідності до положень Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, а також його доводи про те, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння, поліцейський не проінформував його, як особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме тому він і виявив бажання провести медичний огляд у спеціалізованому закладі - лікарні, в чому йому було відмовлено є також безпідставними, та такими що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки як видно з переглянутого в апеляційному суді відеозапису вказаної події дійсно ОСОБА_1 з другої спроби пройшов огляд за допомогою приладу Драгер, однак це не пов`язано з неналежною роботою даного приладу, а пов`язано з неналежним виконанням самим правопорушником його обов`язку під час проходження такого огляду, а саме достатньо видихнути повітря у цей прилад для отримання будь-яких результатів тесту.

Також, з відеозапису вбачається, що поліцейський належним чином інформував скаржника, як особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, однак скаржник не заявляв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. До того ж з відеозапису вбачається, що після проходження такого огляду ОСОБА_1 не заперечував результатів тесту та невиявив бажання пройти медичний огляд у лікарні, що підтвердили в апеляційному суді, як поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , так і свідок ОСОБА_3

Що стосується апеляційних доводів скаржника з приводу того, що йому поліцейські не пропонувалипройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, то вони також є безпідставними, оскільки як вбачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису вказаної події, інспектор поліції ОСОБА_2 перед початком огляду роз`яснив ОСОБА_1 його право проходити медичний огляд у найближчій лікарні, тобто в Гайворонській ЦРЛ, на що останній відповів, що згоден пройти такий огляд лише в Ульяновській ЦРЛ, що суперечить вимогам пункту 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, якою встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому, поліцейський з урахуванням положень даної Інструкції обґрунтовано повідомив його, що це інший районний центр, а по інструкції, медичний огляд повинен проводитись у найближчому медичному закладі, тобто в Гайворонській районній лікарні. Після чого скаржник погодився пройти такий огляд на місці його зупинки за допомогою приладу Драгер.

Будь-яких достовірних даних про те, що ОСОБА_1 бажав пройти медичний огляд в Гайворонській ЦРЛ, матеріали справи не містять.

Доводи скаржника і про те, що є неналежним доказом долучений до протоколу відеозапис, оскільки в протоколі взагалі не зазначено додатку диску з відеозаписом також суд вважає безпідставними, оскільки згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи. Ці дані встановлюються протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, у тому числі і відеозапису. А відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інші доводи скаржника про порушення його процесуальних прав під час розгляду даної справи, суд також вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і є такими, що не вплинули на об`єктивність розгляду судом даної справи та на правильність прийнятого по справі судового рішення.

За таких обставин, районний суд правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обґрунтовано призначив йому вид та розмір стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі, як того просить скаржник у своїй апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 29.07.2019 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду П.М. Ремез