Справа №636/1466/19
Провадження №3/636/472/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2019 року м. Чугуїв
Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., за участю секретаря Шилової І.В., прокурора Зубка А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
встановила:
До суду надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , згідно з якими він, працюючи офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав перед звільненням в установленому частиною другою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 03.01.2018 року. Також, ОСОБА_1 , будучи звільненим за посади офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав після звільнення в установленому частиною другою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 05.04.2018 року, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи по яким розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Враховуючи, що до суду надійшли матеріали щодо декількох адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 , які розглядаються одним суддею, вони підлягають об`єднанню в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав, з обставинами вчинення правопорушень, викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, погодився. Прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності та накласти стягнення у відповідності до санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який визнав свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до протоколу №297 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 10.04.2019 року, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядуванням, будучи звільненим з посади офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі наказу №222 від 30.12.2017 року, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування після звільнення до 31.03.2018 року, однак, згідно інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, Е-декларацію ОСОБА_1 подав 05.04.2018 року, тобто невчасно.
Крім того, відповідно до протоколу №298 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 10.04.2019 року, ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі наказу №222 від 30.12.2017 року, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування перед звільненням. Однак, згідно інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, Е-декларацію ОСОБА_1 подав 03.01.2018 року, тобто невчасно.
Судом встановлено, що згідно наказів командувача військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по стройовій частині) від 03.06.2014 року №12о/с та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.06.2014 року за №50 - ОСОБА_1 призначено офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.12.2017 року - офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 звільнено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі: військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки (п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3).
Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В ході моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларації суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у 2017 році, а саме, будучи звільненим на підставі наказу №222 від 30.12.2017 року, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування перед звільненням, однак, згідно інформації з офіційного веб-сайту НАЗК подав її 03.01.2018 року, а також, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування після звільнення, однак, згідно інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, Е-декларацію ОСОБА_1 подав лише 05.04.2018 року.
Як свідчить Журнал доведень положень КК України та Антикорупційного законодавства до особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», змістом статей 368 КК України та 172-4-172-9 КУпАП (а.с.27-52).
Відповідне повідомлення про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування спрямоване ІНФОРМАЦІЯ_5 до НАЗК (а.с.9-12).

Управлінням захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України розпочато перевірку за даним повідомленням, про що свідчить лист від 05.12.2018 року №9700/39/119/01-2018 (а.с.13-15).

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
З об`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

В ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено. Системний аналіз вжитого в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст. 36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема з положень Закону України «Про державну службу» (ст. 83), Закону України «Про статус народного депутата України» (ст. 4) тощо, де зазначена термінологія підміняється одна одною.

Крім того, відповідно до пп. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 року № 3, суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

З вищенаведеного слідує, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, при звільненні з посади офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 не подав вчасно декларацію перед та після звільненням.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Суд вбачає у діях ОСОБА_1 вищевказані ознаки.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і такими, що у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, ступінь вини, дані про особу правопорушника, його майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 , з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 36, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя, -
постановила:
Справу про адміністративне правопорушення №636/1466/19, провадження №3/636/472/19, у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, об`єднати зі справою про адміністративне правопорушення №636/1467/19, провадження №3/636/473/19, у відношенні ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та присвоїти їм єдиний номер: №636/1466/19, провадження №3/636/472/19.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на р/р № 0020, отримувач - Чугуївське УК/м.Чугуїв/21081100, код отримувача - 37792204, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., який необхідно сплати на р/р 6001, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783, банк - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.П. Дьоміна