Справа № 359/2260/19
Провадження № 3/359/917/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи яка притягується до відповідальності та її представника, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, -

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2019 року серії ОБ №210773, 05.03.2019 року о 01 год. 40 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Бежівка 54, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. (PL) KR 4CG31 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з'явився, вину не визнав та зазначив, що був зупинений працівниками поліції по вул. Бежівка, інспектори запропонували йому стати свідком при складання адміністративних матеріалів відносно водія, який був зупинений раніше. ОСОБА_1 пояснив, що в нього на це немає часу, оскільки його дружині стало зле та вона потребує термінової допомоги. Працівників поліції така відповідь обурила, вони спочатку почали вимагати документи, отримавши їх на цьому не зупинилися та взялися проводити обшук в його автомобілі. Не знайшовши нічого забороненого інспектори заявили, що вбачають в його діях ознаки наркотичного сп'яніння та запропонували йому поїхати в медичний заклад, який знаходиться в м. Києві. ОСОБА_1 погодився. Прямуючи до попередньо встановленого місця обстеження ОСОБА_1 зателефонувала дружина та повідомила, що їй стало гірше, ліки які необхідні для її лікування відпускаються тільки за рецептом лікаря та на той час знаходилися разом з ним. ОСОБА_1 розповів про це поліцейськім, однак вони його розповідь прийняли як відмову від проходження медичного огляду, результатом чого став складений протокол за порушення п. 2.5 ПДР України. ОСОБА_1 запевняє, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, а хотів лише спочатку передати дружині необхідні ліки, а потім пройти всі необхідні тести для цього. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, з власної ініціативи, поїхав до Бориспільської ЦРЛ з метою проходження медичного обстеження на встановлення стану сп'яніння, однак йому було відмовлено пояснюючи тим, що з моменту складання протоколу пройшло більше двох годин. ОСОБА_1 додає, що останні декілька років його дружина тяжко хворіє, що тягне за собою регулярні обстежень та купівлю дорогих ліків, це все сприяє його надмірній навантаженості. Припускає, що можливо саме його фізичний стан давав інспектору вгледіти підстави для проведення огляду на стан сп'яніння, що пояснюється фізичним та емоційним навантаженням, відсутністю необхідного часу для сну.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Педик І.В. судовому засіданні додав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КпАП України, оскільки останній не вчиняв жодних дій (умисних чи з необережності) спрямованих на порушення правил дорожнього руху, зокрема п. 2.5. Більше того, інспектором поліції було вчинено ряд суб'єктивних, упереджених та необ'єктивних дій спрямованих на встановлення вини ОСОБА_1, а тому є підстави вважати, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав встановлених п.1 ст. 247 КУпАП України, що полягає в наступному. Так, відмова ОСОБА_1, від проходження медичного огляду в медичному закладі є надуманою та не правдивою, оскільки поліцейським було неправильно викладені обставини справи, з грубим порушенням норм чинного законодавства з огляду на наступне. У своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07. і.2015р.). Поліцейський зі спеціальним званням, виявивши ознаки сп'яніння, повинен запропонувати водію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу при цьому, - на вимогу водія - показати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, проінформувати як використовувати технічний засіб згідно інструкції до спеціального технічного засобу. Якщо на вимогу водія - йому не показали сертифікат та свідоцтво, не проінформували як використовувати спеціальний технічний засіб - водій може правомірно відмовитися від проходження огляду, оскільки такий відбувається з порушенням Інструкції та Порядку, і як наслідок з порушенням ст. 266 КУпАП. Першочергово інспектор поліції повинен запропонувати пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу (даний огляд проводиться в присутності двох свідків - п. 4 Порядку), і лише після відмови водія - у медичному закладі. Всупереч зазначеним положенням щодо проведення огляду водіїв на стан сп'яніння, під час зупинення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, поліцейським не було запропоновано останньому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу. Натомість, відразу здійснили поїздку до медичного закладу. Більше того ОСОБА_1 неодноразово говорив, що він не відмовляється від проходження медичного огляду, а лише хоче спочатку передати дружині необхідні ліки та потім готовий до проходження будь-яких тестів чи медоглядів. Дане прохання було сприйняте поліцейськими, як відмову. Адвокат Педик І.В. додає, що аналізуючи пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи, можна зробити висновок, що останні не вбачали в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп'яніння. За таких відстав адвокат просив закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання викликалися свідки правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак останні, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не з'явились. На їх допиті наполягала сторона захисту.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівниками поліції в присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.6,7 розділу І та п.8,9,10 розділу ІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином законом чітко передбачений порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що такий поряд виконаний не був, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, чи пропонувалося особі, яка притягується до адміністративної відповідальності пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Дані відомості відсутні в рапорті лейтенанта поліції Пікож Д.В., де лише зазначено, що водій від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився.

Пунктом 24 ППВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 р. передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 210773 від 05.03.2019 р. зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. (PL) KR 4CG31 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В той же час, в судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності та її представник надали пояснення, які суттєво відрізняються від обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі яких його було складено. Відповідно до останніх, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння, а просив лише дати йому час для того, щоб передати ліки хворій дружині, а потім провести даний огляд. Однак, дане прохання було сприйняте поліцейськими, як відмову. Після чого, інспектором поліції було залучено двох свідків, які своїми підписами засвідчили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Cудом було вивчено пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, а саме пояснення гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в ході чого встановлено, що їхні свідчення взагалі не містять відомостей про будь-які ознаки сп'яніння у ОСОБА_1, а лише містять відомості про його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння. На виклик до суду свідки не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд не може належним чином дати оцінку їхнім письмовим поясненням, наданим під час складання протоколу.

З огляду на вищезазначене, суд критично оцінює пояснення свідків гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що мав намір з власної ініціативи пройти огляд з метою встановлення стану сп'яніння, однак приїхавши до Бориспільської ЦРЛ йому було відмовлено такому огляді пояснюючи тим, що з моменту складання протоколу пройшло більше двох годин.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №210773 від 05.03.2019 року, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 01 год. 40 хв., протокол складений в м. Києві о 03 год. 30 хв. За таких обставин, останній мав лише 10 хв. для того щоб повернутися в м. Борисполя та пройти огляду в закладах охорони здоров'я.

ОСОБА_1 в підтвердження своїх доводів надав суду копії: виписок, медичні акти, рецепти лікарів на медичні препарати, консультативних заключень лікарів та низку інші довідок медичного характеру з яких слідує, що дійсно дружина ОСОБА_6 хворіє та має діагноз первинний гіперпаратиреоз, висцеральної форми, денома правої нижньої паращитовидної залози, в зв'язку з чим приймає ліки, які продаються лише за рецептом лікаря.

Таким чином, суд приймає до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували його вину у скоєнні адміністративного правопорушення.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №210773 від 05.03.2019р., складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв'язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №210773 від 05.03.2019р., складений відносно ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо притягнення його до відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП, - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М. Вознюк