П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року про закриття провадження стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

за участю особи, стосовно якої

провадження закрите ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_1 ,

представника потерпілого Салія М.В.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 19 квітня 2016 року, керуючи автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , рухався на перехресті вул. Академіка Палладіна та бульвару Вернадського в м. Києві, в порушення п.п. 2.3 (б), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року провадження у справі стосовно ОСОБА_2 закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таке рішення суду вмотивоване тим, що з технічної точки зору в діях ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції повною мірою не взято до уваги відеозапис з відеореєстратора, що був встановлений в автомобілі «Тойота», відповідно до якого автомобіль «Шкода», рухаючись в крайній лівій смузі, здійснює гальмування та виконує маневр правого перестроювання, оскільки попереду в його смузі автомобілі рухаються з меншою швидкістю. Саме у зв`язку з цим і відбулось зіткнення їх автомобілів.

Крім того, апелянт зазначає, що наявні в матеріалах справи фотокартки свідчать про те, що саме ОСОБА_2 не дотримався безпечного інтервалу та вчинив ДТП.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення особи, стосовно якої провадження у справі закрите ОСОБА_2 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, цих положень закону суд не дотримався в повній мірі.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді провадження про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , якому інкримінується порушення п.п. 2.3 (б), 13.1, 13.3 ПДР України.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Проте, суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Таке рішення суд обґрунтовував показаннями ОСОБА_2 , які узгоджуються зі схемою ДТП і характером пошкоджень транспортних засобів, а також висновком експертного дослідження, відповідно до якого з технічної точки зору в діях іншого учасника пригоди вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.3, 13.1 та 13.3 ПДР України, в той час як в діях ОСОБА_2 такої невідповідності не вбачається.

Але апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив всі обставини адміністративного правопорушення, дав невірну оцінку наявним в матеріалах проводження доказам та дійшов хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що жодний доказ не має наперед встановленої сили і повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами .

Так, відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення автомобіля «Шкода» під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем «Тойота», яким керував ОСОБА_1 відбулося на вул. Вернадського при під`їзді до проспекту Академіка Палладіна на відстані, зі слів ОСОБА_2 за 30 м до пішохідного переходу, а зі слів ОСОБА_1 за 15 м від пішохідного переходу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що два позначення місця зіткнення транспортних засобів розташовані на одній лінії по відношенню до напрямку руху двох транспортних засобів. Схема місця ДТП підписана обома водіями без зауважень. За таких обставин, враховуючи те, що транспортні засоби рухалися фактично паралельно в попутному напрямку, суд повинен встановити, чи змінив водій ОСОБА_2 напрямок рух, тобто чи дотримався він безпечного інтервалу.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , він його не змінював, а навпаки водій ОСОБА_1 перед зіткненням транспортних засобів змінив напрямок руху ліворуч, потерпілий ОСОБА_1 в своїх поясненнях стверджує зворотне.

Як зазначено у висновку експертного дослідження № 65-06/16 від 08 червня 2016 року з технічної точки зору пояснення останнього є технічно неспроможними.

Також експертом, виходячи з аналізу запису з відеореєстратора зроблений висновок, що водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_1 виконав маневр перестроювання вліво із крайньої правої смуги в суміжну середню смугу руху, по якій в цей час рухався автомобіль «Шкода» під керуванням ОСОБА_2

Проте встановлена експертом обставина, що автомобіль «Тойота» рухався в крайній правій смузі спростовується тим же записом з відеореєстратора та фотознімками у висновку експерта № 22292/16-52/18861/17-35/13477-13479/19-35 від 26 квітня 2019 року.

Як видно з відеозапису, автомобіль «Тойота» протягом тривалого часу до моменту зіткнення рухався в середній смузі, а зліва від нього час від часу в кадрі з`являвся автомобіль «Шкода», який рухався в попутному напрямку.

Отже, даний висновок експерта не може бути прийнятим судом як доказ невинуватості ОСОБА_2 , оскільки він ґрунтується на необ`єктивних даних.

Під час апеляційного розгляду був отриманий ще один доказ - висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та відеотехнічної експертизи. Даний висновок містить два варіанти відповідей на поставлені запитання, в залежності від пояснень кожного з водіїв, учасників ДТП. Відтак, експертом не зроблений висновок про те, що пояснення, чи то ОСОБА_2 , чи ОСОБА_1 з технічної точки зору є неспроможними.

Експертом ретельно досліджена траєкторія руху автомобіля «Тойота», яка фактично завжди була прямолінійною. Лише на одному кадрі експертом зафіксоване незначне відхилення автомобіля вліво з наступним прямолінійним рухом при проїзді перехрестя.

Також експертом зазначено, що встановити з наданих на дослідження відеозаписів характер руху автомобіля «Шкода» неможливо, оскільки більшу частину відеозапису даний транспортний засіб перебуває поза межами кадрів відеозапису.

За таких обставин, апеляційний суд приймає до уваги лише зроблені експертом дослідження, а не його висновки, оскільки вони однозначної відповіді про невідповідність з технічної точки зору дій водіїв правилам дорожнього руху не містять.

В той же час, відповідно до запису з відеореєстратора, встановленого в автомобілі «Тойота» видно, як під час прямолінійного руху даного транспортного засобу до нього зліва наближається автомобіль «Шкода» зеленого кольору зі зменшенням відстані інтервалу між транспортними засобами. Дана обставина для суду є очевидною і для її дослідження спеціальних знань не потребує.

З огляду на те, що хоча сам момент зіткнення автомобілів не зафіксовано, проте судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль «Тойота» до перетину перехрестя вулиць Академіка Палладіна та Вернадського в м. Києві фактично не змінював напрямок руху, лише в один момент змінив напрямок руху вліво з наступним продовженням прямолінійного руху, в той час як автомобіль «Шкода» став наближатися до автомобіля «Тойота», який перебував по відношенню до нього справа, зменшуючи інтервал, та з урахуванням характеру пошкоджень транспортних засобів, апеляційний суд вважає, що причиною даної ДТП стало недотримання водієм ОСОБА_2 безпечного інтервалу.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 19 квітня 2016 року, керуючи автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись перехресті вул. Академіка Палладіна та бульвару Вернадського в м. Києві, в порушення п.п. 2.3 (б), 13.1, 13.3 ПДР України, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи те, що з часу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення сплинув трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, а тому провадження справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п. 7 ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року про закриття провадження стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун