Справа № 404/2314/19
Номер провадження 3/404/972/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , директора ТОВ «Кіровоградпостач», проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Кіровоградпостач», що знаходиться по вул.Мурманській, 9 у м.Кропивницькому, порушив п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, завищивши від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 80420 грн., в тому числі за березень 2016 року на суму 80420 грн. та п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, завищивши від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у 2016 році на суму 482520 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП не визнав, зазначивши, що він категорично не погоджується з висновками акту перевірки від 07.03.2019 року, оскаржує податкові повідомлення-рішення до ДФС України, та у випадку їх відхилення вказаної скарги, має намір їх оскаржувати до адміністративного суду, просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.163-1 КУпАП визначено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , відсутні дані про будь-яку протиправну винну дію чи бездіяльність вчинену ОСОБА_1 , зазначену в диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП.

У протоколі конкретно не викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зокрема, не вказано суті конкретних дій або бездіяльності, які призвели до порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку (підписання чи не підписання документів, подання чи не подання декларацій з невірними даними податкового обліку тощо), що ставляться йому в провину та підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП. Не містять таких достатніх даних і інші докази, долучені до справи. При цьому, виявлені при перевірці підприємства порушення, зміст яких належно не викладено, не вказує на те, які саме протиправні дії в порушення своїх обов`язків були вчинені ОСОБА_1 при цьому, що призвели до складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП. Крім всього матеріали справи не містять жодних доказів того, що порушення допускалися 26.03.2019 року у день складання протоколу про адміністративне правопорушення, які зазначенні як час вчинення правопорушення.

Окрім того, відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення щодо посадової особи необхідно вказувати не лише факт порушення, але зазначати чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Однак, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж саме дії /бездіяльність вчинені останнім та в чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають).

Усі вказані ознаки є істотними для розгляду вказаної справи, підлягають доведенню та становлять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаного стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, які також не доведено достатніми доказами, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-1 ч.1, 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло