Справа № 265/9676/18
Провадження № 3/265/46/19
П О С Т А Н О В А

22 лютого 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, оглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з Управління патрульної поліції в Донецькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З наданих матеріалів вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2018 року серія БД № 062193, 11 листопада 2018 року о 23-05 годин, біля будинку 28 по вулиці Володимирській в Лівобережному районі міста Маріуполя ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на технічному приладі Драгер та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На розгляд справи до суду правопорушник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не зявилися за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Проте 21 лютого 2019 року від захисника ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі ч.1 п. 7 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимогист. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (даліКонвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст якихне допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_2, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, неодноразові його клопотання про відкладення розгляду даної справи, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Разом із тим, матеріали протоколу про адміністративне правопорушення надішли на розгляд до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області 20 листопада 2018 року, а розгляд справи став можливим лише 22 лютого 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі спливу на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На підставі ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Отже, враховуючи, що строки, передбачені ст. 38 КУпАП, станом на день вирішення справи спливли, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

За узагальненим науково-консультативним висновком Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 при закритті провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя Гноєвой С.С.