Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 11 березня 2019 року, -

встановив:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 11 березня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 13 грудня 2018 року о 18 год. 05 хв. в м. Острог по вул. Вишенського, ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

Крім того, 13 грудня 2018 року о 18 год. 05 хв. в м. Острог по вул. Вишенського, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1, не зупинився на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків та спеціального звукового сигналу. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просить постанову Острозького районного суду Рівненської області від 11 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 мотивує тим, що суд взяв на себе функції сторони обвинувачення, та за власною ініціативою викликав свідків обвинувачення, допитав їх та поклав результати допиту в основу оскаржуваної постанови. Зазначає, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним за ст.122-2 КУпАП, не послався на жоден належний та допустими доказ.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які просять постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №268977 від 13 грудня 2018 року (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 13 грудня 2018 року (а.с.5); тестом №1930 від 13 грудня 2018 року (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 13 грудня 2018 року (а.с.6); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7-8).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №268977, 13.12.2018 року о 18 год. 05 хв. в м. Острог по вул. Вишенського, ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810» в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1930 від 13.12.2018 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за що відповідальніість передбачена ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.4).

Згідно акту огляду на стан спяніння, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager» 6810 у присутності двох свідків, результат якого становить 1,13 ‰, про що також свідчить тест №1930 від 13.12.2018 року, та з результатами такого огляду погодився (а.с.3;5).

Також, вищевказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7-8).

Після цього, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, проте такий огляду відносно останнього не проводився (а.с.6).

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.9 «а» ПДР, оскільки факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння повністю підтверджується матеріалами справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №112639 від 13 грудня 2018 року (а.с.17), рапортом працівника поліції (а.с.9).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд взяв на себе функції сторони обвинувачення, та за власною ініціативою викликав свідків обвинувачення, допитав їх та поклав результати допиту в основу оскаржуваної постанови, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним за ст.122-2 КУпАП, не послався на жоден належний та допустими доказ, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суддею під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 11 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.