Справа № 461/9287/18 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/105/19 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Цаплака М.І., представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Цаплака Маріана Івановича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.472 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 356763 грн. та конфіскації в дохід держави товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил №7012/20900/18 від 16 листопада 2018 року: насіннєвий матеріал в асортименті в кількості 45 мішків. Загальна вага не задекларованого товару 142 кг.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ДСА України судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 974 грн. 47 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 16 листопада 2018 року о 17 год. 24 хв. повертався з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну, в якості пасажира, рейсовим автобусом марки «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1, що слідував по маршруту «Львів-Варшава», через митний кордон України в п/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС. У ході проведення письмового декларування ОСОБА_2 заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, а також задекларував особисті речі у кількості 38 (тридцять вісім). Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № 132» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю автобуса на оглядовому майданчику у дорожніх сумках, що знаходилися у багажному відділенні зазначеного автобуса без ознак приховування було виявлено не задекларований за встановленою формою товар, щодо якого встановлено обмеження відповідно до ч.2 ст. 378 Митного кодексу України та Постанови КМУ № 434 від 21.05.2012 p., а саме: насіннєвий матеріал в асортименті в кількості 45 мішків. Загальна вага незадекларованого товару 142 кг. Під час надання письмових пояснень ОСОБА_2 вилучені предмети правопорушення визнав своєю власністю.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Цаплак Маріан Іванович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог Цаплак М.І. покликається на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки відсутня суб'єктивна сторона правопорушення, а саме вина у формі умислу.

Вважає, що дане порушення митних правил може бути вчинене тільки умисно, оскільки особа, що вчиняє таке правопорушення, свідомо не декларує товари з метою ухилення від сплати митних платежів та отримання певної матеріальної вигоди, тобто наявна корислива мета.

Адвокат Цаплак М.І. не погоджується із даним рішенням у зв'язку з невідповідністю постанови судді нормам закону України, обставинам та матеріалам справи, оскільки ОСОБА_2 не вчиняв ніяких умисних діянь щодо недекларування товарів, бо він не займається перевезенням товару через кордон, а виявлене насіння являється платою за роботу в Республіці Польща.

Також, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не погоджується з визначеним розміром штрафу, так як він залежить від вартості товару, а вартість була встановлена на підставі службової записки митниці, яка є лише попередньою вартістю, а тому, на його думку, мала бути проведена незалежна експертиза вилучених предметів.

Розгляд апеляційної скарги проводився у відсутності ОСОБА_2, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення. З огляду на належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги у його відсутності, про що не заперечив захисникЦаплак М.І.

Заслухавшизахисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Цаплака М.І. на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Львівської митниці ДФС, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 245 КУпАП, ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП та ч.2 ст.495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

У розумінні ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Районний суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, ч.2 ст. 494 МК України, у протоколі про адміністративне правопорушення за порушення митних правил зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Як вбачається зі змісту ст.494 МК України, протокол про порушення митних правил є підставою для подальшого провадження у справі про порушення митних правил, це засіб за допомогою якого встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи митних органів встановлюють наявність чи відсутність митного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, відтак такий та його невід'ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об'єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Особливе доказове значення має та частина протоколу, в якій міститься вказівка на сутність обвинувачення і посилання на конкретну статтю МК України, що порушена. При складанні описової частини протоколу слід враховувати, що інформація, яка в ній міститься про сутність митного правопорушення, повинна давати чітке уявлення про характер скоєного діяння, яке підпадає під ознаки конкретної статті МК України. Вона повинна бути конкретною, точною, об'єктивною та стислою й розкривати характер правопорушення.

Однак, як встановлено дослідженням протоколу про порушення митних правил №7012/20900/18, складеного 16 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_2, такий в порушення вимог ч.2 ст.494 МК України містить неповну інформацію щодо товарів - предмету порушення митних правил.

Зокрема, згідно з протоколом про порушення митних правил №7012/20900/18 (а.с.4-6), 16 листопада 2018 року о 17 год. 24 хв. гр.України ОСОБА_2 повертався з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну, в якості пасажира, рейсовим автобусом марки «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1, що слідував по маршруту «Львів-Варшава», через митний кордон України в п/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС. У ході проведення письмового декларування ОСОБА_2 заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, а також задекларував особисті речі у кількості 38 (тридцять вісім). Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № 132» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю автобуса на оглядовому майданчику у дорожніх сумках, що знаходилися у багажному відділенні зазначеного автобуса без ознак приховування було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, щодо якого встановлено обмеження відповідно до ч.2 ст. 378 Митного кодексу України та Постанови КМУ № 434 від 21.05.2012 pоку, а саме: насіневий матеріал в асортименті в кількості 45 мішків, загальною вагою незадекларованого товару 142 кг. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару ОСОБА_2 до митного оформлення не подав.

Таким чином, як вбачається зі змісту протоколу, у такому відсутня точна інформація щодо товару, який переміщувався ОСОБА_2 через митний кордон України, його найменування та кількості щодо кожної позиції насіневого матеріалу, а також його вартість у визначеному законом порядку, що впливає на розмір штрафу. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, при визначенні вартості незадекларованих предметів жодна товарознавча експертиза не призначалася, а вартість товару була встановлена службовою запискою митного органу (а.с.16) щодо попередньої вартості товарів - предметів порушення митних правил.

Оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться судом в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутність конкретної інформації щодо кожної позиції товару, який переміщувався через митний кордон України, позбавляє суд всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати обставини даної справи, які не можуть бути усунені в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вдаючись до аналізу наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_2 протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, ч.2 ст. 494 МК України, відтак в силу положень ст.527 МК України такий підлягає поверненню митному органу для проведення додаткової перевірки та належного оформлення.

Керуючись ст.294 КУпАП та ст.529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката Цаплака Маріана Івановича в інтересах ОСОБА_2задовольнити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, - скасувати, матеріали протоколу про порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, від 16 листопада 2018 року №7012/20900/18 скерувати до Львівської митниці ДФС через Галицький районний суд м. Львова для проведення в десятиденний строк додаткової перевірки та належного оформлення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк