ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/626/19 Головуючий І інстанції - Букреєва І.А.
Справа № 643/293/19 Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ- Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Шалімової Ю.О.
захисника- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 13 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

31 грудня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 205530 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 31 грудня 2018 року о 01 годині 55 хвилин в м.Харкові, вул.Гвардійців Широнінців, в районі будинку 68-Б, власник автомобіля Skoda Rapid, НОМЕР_1 , ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , який керував автомобілем Skoda Rapid, НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння за адресою:м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 68-Б.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «г» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 , визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Застосовано відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову змінити, скасувати накладення санкції у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, в іншій частині постанову залишити без змін.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивовано тим, що при проголошенні оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутній не був, копію постанови отримав 03 квітня 2019 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з пунктом 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Судовим розглядом встановлено, що 31 грудня 2018 року о 01 годині 55 хвилин в м.Харкові, вул.Гвардійців Широнінців, в районі будинку 68-Б, власник автомобіля Skoda Rapid, НОМЕР_1 , ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , який керував автомобілем Skoda Rapid, НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 68-Б.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 205529 від 31 грудня 2018 року вбачається, що 31 грудня 2018 року о 01 годині 55 хвилин в м.Харкові, вул.Гвардійців Широнінців, в районі будинку 68-Б, водійавтомобіля Skoda Rapid, НОМЕР_1 , ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager у присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_2 проводився в закладі охорони здоров`я - КНП ХОР «ОНД». Результат огляду позитивний, ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.9 «а», за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 12).

Згідно з висновком КНП ХОР «ОНД» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.12.2018 ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 13).

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , передаючи керування транспортним засобом, ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, був водієм в розумінні ПДР України та мав при собі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС УМВ м.Харків.

Отже, апеляційний суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень не надав. При цьому, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 267 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржувались.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 205530 від 31 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарженняпостанови судді Московського районного суду міста Харкова від 13 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 13 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна