П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір О.А., за участю: представника ОСОБА_1 адвоката Монастирецької Г.В., представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; місце народження F Україна, Закарпатська обл., м. Ужгород; місце роботи F тимчасово не працює; місце проживання F АДРЕСА_1; закордонний паспорт F НОМЕР_2 від 21.02.2017 року; орган, що видав F 2123, за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2019 року о 15 год. 21 хв. в зону митного контролю на ділянку FВFїздF митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки FRENAULTF, моделі FTRAFICF, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який прямував у приватних справах із Угорщини (м. Загонь) в Україну на адресу: АДРЕСА_1.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу Fзелений коридорF.

Згідно п. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно п. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 заявив, що переміщує виключно особисті речі, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено, а також повідомив, що жодних прихованих від митного контролю товарів не переміщує.

Відповідно до частини 4 статті 318 Митного кодексу України митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Керуючись пунктом 6 Типової Технологічної Схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 F451, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку для проведення митного огляду в боксі поглибленого огляду.

Згідно частини 1 п. 3 ст. 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом усного опитування громадян та посадових осіб підприємств, а згідно пункту 2 даної статті F шляхом митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Під час митного контролю відповідного транспортного засобу в боксі поглибленого огляду були виявлені товари іноземного виробництва, а саме: одяг в асортименті, різних торгових марок, країна виробництва - Китай, країна походження - невідома, у кількості 801 (вісімсот одна) штука, загальною вагою 317,0 кг. (Акт зважування від 17.02.2019 р. додається).

Виявлені товари знаходились в спеціально виготовленому сховищі (тайнику), так званій «подвійній перегородці» у верхній частині по периметру стелі пасажирського легкового автомобіля. Було спеціально виготовлена «фальшстеля» за допомогою 2 частин: 1). Горизонтальна перегородка прямокутної форми розміром 145х150 см, із ДСП, обшита зі сторони салону автомобіля спеціальною тканиною класу «Карпет», та кріпилася за допомогою 4 шурупів і трималася за допомогою стійок салону автомобіля («стеля»).

2). Вертикальна перегородка зі сторони багажних дверей автомобіля, утворена для приховування спеціальна задня стінка тайника, виготовлена із ДСП, розміром 59x136 cм, обшита зі сторони вантажного відсіку автомобіля спеціальною тканиною класу «Карпет», яка приховувала товари («заглушка»).

Внаслідок використання конструктивних особливостей автомобіля та спеціально виготовлених 2 перегородок із ДСП утворилося прямокутної форми сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо, розмірами: довжина F 210 см., висотою 40 см, шириною 140 см., яке було розташоване між дахом та салоном автомобіля.

Доступ до прихованих товарів став можливий після демонтажу спеціальної задньої стінки тайника зі сторони багажних дверей автомобіля, яка трималася завдяки щільному зFєднанню та точно виготовленим розмірам «заглушки», що дало змогу витягнути товари, які знаходились у невидимому ззовні спеціально виготовленому сховищі (тайнику) без повного демонтажу стелі транспортного засобу. Виявлення прихованих товарів стало можливим з використанням технічних засобів митного контролю, а саме: набір інструментів, ліхтарик.

Відповідно до п.53 ст.4 Митного кодексу України «спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо».

Згідно мережі Інтернет вартість виявлених товарів іноземного виробництва (одягу в асортименті) перевищує 500 Євро.

У відповідності до вимог частини 1 статті 374 Митного кодексу України FУмови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію УкраїниF, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об'єктами оподаткування митними платежами..

Відповідно до частини 4 статті 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг. (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), а саме обладнаних та пристосованих конструктивних ємностей (порожнин), які попередньо піддавалися розбиранню та монтажу, з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, тобто правопорушення, передбачене ч. 1 ст.483 МК України.

У судовому засіданні представник Закарпатської митниці ДФС Селеш О.Я., підтримав викладене у протоколі, та просив визнати гр. ОСОБА_2. винним в порушенні митних правил передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене санкцією даної статті, а саме штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортного засобу із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зFявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, його інтереси представляє адвокат Монастирецька Г.В. За таких обставин суд провів розляд справи за відсутності особи, яка притягаться до адімінстративної відповідальності.

Захисник в судовому засіданні повністю заперечила обставини, викладені в протоколі надала в судовому засіданні письмове клопотання про долучення доказів (оригіналу рахунку, розпорядження банку щодо курсу валют) дійсної вартості товарів, які переміщувались через кордон, та про доручення документів на підтвердження сімейного стану ОСОБА_1 та характеризуючи даних.

Крім того, адвокат зауважила, що ОСОБА_1 вищезазначені товари придбав на ринку в Угорщині для власник потреб та помістив їх в у контсрутивні особливості даху тарснпортного засобу. Будь яких змін в конструтикнві особливості він не вносив, конструкцію автомобіля не змінював. Щиро каться у вчиненому та просить закрити справу у звFязку із малозначністю, безпосередні предмети порушення митних правил повернути для подальшого іїх розмитнення а транспортний засіб не конфісковувати, оскільки він є єдиним джерелом прибутку в родині. Також під час судового засідання надава суду відповідний товарний чек (накладну) щодо вартості вилученого протоколом про ПМП товару. Відповідно до наданого документу вартість твоару становить 227630 Угорський форинтів, що згідно курсу НБУ станом на час придбання становить 20486,70 грн.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС, адвоката, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що одяг, який переміщувався через кордон, було приховано в порожнинах стелі автомобіля.

Разом з тим, в протоколі не зазначено яким чином конструктивні ємності стелі автомобіля були обладнані та пристосовані для незаконного переміщення товарів через державний кордон України, чи вносились будь-які зміни до конструкції автомобіля саме з цією метою.

Матеріали митної справи стосовно ОСОБА_1 не містять відомостей про виготовлення спеціальних сховищ (тайників) або внесення конструктивних змін в автомобіль. Доказів того, що транспортний засіб марки FRENAULTF, моделі FTRAFICF, ідентифікаційний номер кузова F НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 піддавався спеціальному переобладнанню для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, суду не надано.

Зокрема в матеріалах справи відсутній висновку експерта, що в даний автомобіль водієм ОСОБА_1 були внесені конструктивні зміни саме з метою незаконного переміщення товарів через кордон України

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що гр. України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням конструктивних особливостей автомобіля, сховищ, у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів. Вказані обставини в своїй сукупності свідчить про наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.1ст. 483 МК України. Дії громадянина України ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Вина порушника підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил F1017/30500/19 від 17 лютого 2019 року, актом проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу від 17.02.2019 року та фотоматеріалами доданими до нього, доповідною запискою посадової особи органу доходів і зборів.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує роз'яснення п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України F8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно якого, вирішуючи питання про конфіскацію предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховання чи переміщення товарів, враховуються обсяги конструктивних змін внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із розмірами транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року F 15-рп/2004усправі F 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу F1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України F3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року F 15-рп/2004усправіF 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу F1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Санкцією ч.1 ст. 483 МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З вищевказаної санкції статті слідує, що обов'язковій конфіскації підлягають транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Така конфіскація, відповідно до ст.465 МК України, може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, а саме кількість незаконно переміщуваного товару, його вартість та співвідношення із вартістю транспортного засобу, яким він переміщувався, що вартість товарів, які були предметом порушення митних правил, значно менша від вартості транспортного засобу, що використовувався для їх переміщення через митний кордон України, а також пом'якшуючі відповідальність обставини -, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та те, що від дій ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, враховуючи характер та ступінь вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить (згідно з долученими доказами) 20486,70 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил одягу вилученого протоколом про порушення митних правил у загальній кількості 801 шт.

Відповідно до ч.1 ст. 368 МК України, д ля цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Оскільки загальна вартість прихованого товару не є значною порівняно з вартістю автомобіля, враховуючи, що не було внесено конструктивних змін у транспортний засіб, ОСОБА_1, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, та приходить до висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, приходжу до висновку, що легковий автомобіль марки FRENAULTF, моделі FTRAFICF, ідентифікаційний номер кузова F НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3, не підлягає конфіскації, та такий слід повернути ОСОБА_1, власнику або їх представнику за дорученням.

Такий вид адміністративного стягнення без застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації автомобіля буде мати достатній профілактичний вплив і дозволить запобігти вчиненню ним в подальшому правопорушень, а також засвідчить невідворотність реагування на кожне правопорушення.

Керуючись ст.ст.483, 522, 527, 528, 529 МК України, ст. ст.40-1, 283-285, 287-290, 303 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України України ОСОБА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; закордонний паспорт F НОМЕР_2 від 21.02.2017 року; орган, що видав F 2123, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 20486,70 грн., з конфіскацією вилученого протоколом про порушення митних правил F1017/30500/19 товару іноземного виробництва, а саме: одягу в асортименті, різних торгових марок, країна виробництва - Китай, країна походження - невідома, у кількості 801 (вісімсот одна) штука,

Вилучений легковий автомобіль марки FRENAULTF, моделі FTRAFICF, ідентифікаційний номер кузова F НОМЕР_1, обFєм двигуна F 1870,0 см3, рік виготовлення F 2005, тип двигуна F дизель, колір F білий, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 не підлягає конфіскації, та такий слід повернути ОСОБА_1, власнику або їх представнику за дорученням.

Стягнути з громадянина України України ОСОБА_1; судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А.Тхір