Справа № 525/974/19
Провадження №3/525/422/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2019 року сел. Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Лопатка О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя

АДРЕСА_1 , не працює,

ідентифікаційний номер суду не відомий, контактний номер

телефону не відомий, -

в с т а н о в и в :

Дана адміністративна справа відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 17.07.2019 року.

Розгляд справи призначено на 05.09.2019 року у зв`язку зі значним навантаженням головуючого судді, оскільки інших суддів, які б мали право здійснювати судочинство у Великобагачанському районному суді не має, з 01.09.2018 року авторозподіл справ здійснюється виключно одному судді Хоролець В.В. Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 15 липня 2019 року по 24 липня 2019 року перебував на лікарняному, в період часу з 22 липня 2019 року по 09 серпня 2019 року включно суддя Хоролець В.В. перебував у щорічній відпустці (в межах цього періоду з 29 липня 2019 року по 06 серпня 2019 року перебував на лікарняному), тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справи не розглядались). В подальшому розгляд справи було відкладено на 26.09.2019 року.

Судом встановлено, що 13 липня 2019 року о 10 год. 00 хв. рухаючись з с. Остап`є в с. Колосіївка Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом трактором колісним ЮМЗ 6 АКЛ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у Великобагачанській ЦРЛ. Отже, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 05.09.2019 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 13.07.2019 року був на роботі на пилорамі в с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області. Цього ж дня зранку спиртних напоїв не вживав, але не спитавши дозволу у свого роботодавця, взяв трактор і поїхав ним додому в с. Колосіївку. О 14 год. 30 хв. вже був дома. ОСОБА_2 не знайшов на пилорамі трактора, вирішив, що його вкрали та зателефонував до поліції. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції разом з ОСОБА_2 . В той час трактор стояв біля двору мотор був заглушений. Спиртне ОСОБА_1 вживав, але вже вдома. Останнього працівники поліції забирали з дому, а потім повезли до ЦРЛ на освідування і це бачили сусіди. В подальшому розгляд справи відкладено в зв`язку з викликом свідка. В судове засідання 26.09.2019 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідок, якого викликали ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, оскільки судову повістку отримав 05.-09.2019 року (а.с.14), про причини неявки суд не повідомляли, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.09.2019 року, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи та детально переглянувши в судовому засіданні 05.09.2019 року наявний відеозапис, в їх взаємозв`язку і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 13 липня 2019 року серія БД № 348215, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та уповноваженим поліцейським вказано, що 13 липня 2019 року о 10 год. 00 хв., рухаючись з с. Остап`є в с. Колосіївка Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом трактором колісним ЮМЗ 6 АКЛ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у Великобагачанській ЦРЛ (а.с.1), як вбачається з напису у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 власноручно було поставлено підпис, та власноручно написано, що керував трактором в стані алкогольного сп`яніння та свою вину у вчиненні правопорушення визнавав в повному обсязі;

- письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 13.07.2019 року з яких вбачається, що останній повідомив, що близько 09 год. ранку 13.07.2019 року вживав спиртні напої на пилорамі в с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області разом із сторожем ОСОБА_3 , після чого зняв трактор без дозволу власника та поїхав додому в с. Колосіївку. Також вказав, що не заперечує проти того, що керував трактором в стані алкогольного сп`яніння та визнавав свою вину в повному обсязі (а.с.2);

- висновком № 26 від 13.07.2019 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів з якого вбачається, що ОСОБА_1 на час огляду у Великобагачанській ЦРЛ дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.с.3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 055076 від 13.07.2019 року за ч.2 ст.126 КУпАП з якої вбачається, що ОСОБА_1 керував о 10 год. 13.07.2019 року в с. Колосіївка Великобагачанського району Полтавської області трактором колісним без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1 а ПДР України; вбачається, що дану постанову ОСОБА_4 не оскаржував у встановленому законом порядку (а.с.4);

- рапортом від 13.07.2019 року про те, що цього дня надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що особа на ОСОБА_5 , 1988 р.н., житель с. Колосіївка заволодів його трактором і поїхав в невідомому напрямку (а.с.5);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (диск приєднаний на а.с.6) про те, що в приміщенні Великобагачанської ЦРЛ ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь та встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно роз`яснень, що викладені в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), при розгляді, зокрема, адміністративних справ даних категорій (зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП) суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ч.7 ст.121 КУпАП та п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім цього, у даному пункті визначається поняття механічного транспортного засобу. Так, у розумінні п.1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У примітці до ч.7 ст.121 КУпАП вказується, що під транспортними засобами, зокрема, у частинах 1-4 ст.130 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

Також, пункт 2.9 а ПДР України прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп`яніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Системний аналіз досліджених матеріалів справи, показань допитаних свідків, положень п.2.5 та п.2.9 Правил дорожнього руху України в сукупності та в тісному системному взаємозв`язку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 13.07.2019 року о 10 год. з участю водія ОСОБА_1 , який зранку вживав спиртні напої з ОСОБА_3 , а потім поїхав на цьому транспортному засобу з с. Остап`є в с. Колосівка Великобагачанського району, де залишив трактом біля свого двору, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку інспектор полівції ОСОБА_6 ) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння вищевказаного водія запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосування приладу «Драгер» в установленому порядку або пройти такий огляд в медичному закладі (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, це ж вбачається зі змісту з переглянутого в судовому засіданні відеозапису), при цьому, медичний огляд на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 проходив в приміщенні Великобагачанської ЦРЛ.

Системний аналіз письмового пояснення ОСОБА_1 , що надане ним 13.07.2019 року (а.с.2) в сукупності з відомостями, які викладені в рапорті чергового Великобагачанського ВП (а.с.5), а також з написами, які здійснені ОСОБА_1 особисто в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.07.2019 року про те, що він керував трактором в стані алкогольного сп`яніння та про те,що свою вину в цьому він визнає вказує на те, що ОСОБА_1 одразу після вчинення даного адміністративного правопорушення визнавав свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і надав визнавальні пояснення, особисто підписавши своє письмове пояснення від 13.07.2019 року та здійснивши відповідні написи у протоколі. Будь-яких сумнів у добровільності та належності цих пояснень ОСОБА_1 суд не має, оскільки вони узгоджуються з даними, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування транспортним засобом (трактором) в стані сп`яніння саме 13.07.2019 року близько 10 години, враховуючи відомості про звернення громадянина ОСОБА_2 до органу поліції про заволодіння ОСОБА_7 , 1988 р.н., жителем с. Колосіївка Великобагачанського району трактором ЮМЗ 6-М, д.н. НОМЕР_1 , який знаходився в с. Уханівка Великобагачанського району Полтавської області.

В сукупності досліджених доказів у справі, враховуючи вищевказані висновки суду, суд не погоджується з посиланнями особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 про те, що протокол відносно нього працівниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (саме щодо порушення п.2.9 а Правил дорожнього руху України) і стосуються грубого правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 Та обставина, що ОСОБА_1 нібито вживав спиртні напої вже вдома після приїзду на тракторі за місцем свого проживання (про що він вказав в судовому засіданні) суд визнає безпідставними та такими, що не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду справи, враховуючи сукупність досліджених доказів. Ці посилання ОСОБА_1 суддя вважає намаганням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності уникнути відповідальності за вчинене грубе адміністративне правопорушення в сфері транспорту.

Відповідно, в сукупності вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в межах розгляду даної адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України був водієм транспортного засобу трактора ЮМЗ 6 АКЛ д.н.з. НОМЕР_1 .

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), наявність обставини, що пом`якшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 384 грн. 20 коп. належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130,ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн.20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець