Справа № 521/6954/19
Номер провадження 3/521/3217/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Крижановський О.В., за участю секретаря Савельєвої М.Ю., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Московського В.П., розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №070015 від 06.04.2019 року, складеного співробітниками УПП, вбачається, що 06.04.2019 року о 01 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Audi А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Одеса по вулиці Черняховського 1, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, нечітка мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

На думку працівників УПП, зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР і він скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та адвокат Московський В.П. у судовому засіданні були присутні та ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України. Надавши письмові пояснення, в яких ОСОБА_1 пояснив, що заперечує проти складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із тим, що коли він знаходився біля будинку №1 по вул. Черняховського в м.Одесі в автомобілі Ауді А6, який до цього керував його знайомий ОСОБА_2 , який також знаходився у салоні цього автомбіля на правому передньому пасажирському сидінні та вони разом розмовляли. Вказаний легковий автомобіль не належить ОСОБА_1 та він з ОСОБА_3 не знаходились в стані алкогольного сп`яніння. Пізніше біля Ауді А 6 зупинився автомобіль поліцейський патрульний автомобіль та підійшли до них. Працівники поліції почали питати у ОСОБА_1 чому той, у свою чергу, перебуває в алкогольному сп`янінні та буцімто Глазков керував даним автомобілем. В подальшому в приміщенні Малиновського ВП в м.Одесі на ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, але копію не вручили ОСОБА_1 . Також, в запереченнях Глазков зазначає, що просив співробітників поліції надати йому можливість пройти тест на стан алкогольного сп`яніння «Драгер», але співробітники поліції не відреагували та не надали йому можливість та не направили його до медичного закладу. Також, ОСОБА_1 зазначає, що в поясненнях свідків не зазначається, що вони бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ауді А6 та пояснення свідків написані одним і тим самим почерком. Також, в запереченнях зазначається, що на наданому відеофайлі відсутні будь-які підтверджуючі дані, що ОСОБА_1 перебував за кермом, а з відео видно, що він знаходиться в якомусь приміщенні, що зовсім не підтверджує його вину. Тк, 06.04.2019 року, після складеного протоколу відносно ОСОБА_1 , він направився до медичного закладу в м.Одесі та пройшов тест на наявність чи відсутність якого небудь сп`яніння, здавши необхідні зразки медичних аналізів та отримав належний висновок про те, що сп`яніння в нього не виявлено.

Отже, враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що немає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, внаслідок чого провадження по справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та думку його адвоката, дослідивши матеріали та надані докази, приходить до наступних висновків.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Постанова від 17 грудня 2008 р. N 1103 Київ Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. У частині 3 зазначено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці ї у загальних положеннях, у пункті 7 вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції суддя робить висновок про наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я. Ця норма перекликається зі змістом ст. 266 КУпАП.

Тобто, відмовляючись пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій ще не вчиняє адміністративного правопорушення, а от відмова від огляду у закладі охорони здоров`я вже є окремим адміністративним правопорушенням з відповідними наслідками.

Так, ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті є недійсним, а в Інструкції вказується, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У матеріалах адміністративної справи відсутні підтверджуючі докази, що ОСОБА_1 був за кермом та керував даним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та відео, яке долучене до матеіралів адміністративної справи не підтверджує факт перебування ОСОБА_1 за кермом та керуванням автомобілем.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Беручи до уваги вказані факти, суддя приходить до висновку, що співробітниками поліції, порушено інструкцію, якою вони повинні дотримуватись при складанні протоколу. За таких обставин пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не можуть враховуватися судом та не впливають на висновки суду, так як дані свідки не можуть підтвердити факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем Ауді А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,ст. 62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення на ім`я ОСОБА_1 повернути власникові.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Крижановський О.В.