Справа № 161/1059/19 Провадження №33/802/294/19 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Категорія:ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Молчанова Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2019 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП та, за правилами ст.36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.01.2019 року о 20 год. 20 хв. в м. Луцьку на проспекті Перемоги, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в порушення п.2.9 «а» та п.2.1 ПДР України, перетнувши горизонтальну розмітку 1.3 «подвійна суцільна лінія», створив аварійну ситуацію з автомобілем марки «Ford S-Max» н.з. НОМЕР_2, за кермом якого перебував громадянин ОСОБА_3, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову місцевого суду незаконною, просить її скасувати та визнати його невинним у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Стверджує, що судом було порушено його право на захист, оскільки судовий розгляд справи проводився за відсутності останнього, в результаті чого він був позбавлений можливості надати суду пояснення, ознайомитись з матеріалами справи та подати клопотання.

В усних доповненнях до апеляційної скарги, захисник ОСОБА_2 - адвокат Молчанов Т.Є. просив закрити адиміністративне провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього ж Кодексу.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Молчанова Т.Є., який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався у повному обсязі.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у створенні аварійної ситуації та керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння повністю стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи в їх сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №317933 від 11.01.2019 року, ОСОБА_2 на проспекті Перемоги, що у м. Луцьку, в порушення вимог п.2.1 ПДР України - створив аварійну ситуацію (а.с.2); згідно протоколу серії БР №213550 від 11.01.2019 року - в порушення вимог п.2.9 а ПДР України - керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння (а.с.1).

Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів, складеного у відповідності до норм чинного законодавства у присутності свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, стверджується проведення огляду правопорушника у зв'язку з виявленими ознаками - запахом алкоголю із порожнини рота, почервонінням лиця, нечітким мовленням. Результат огляду на стан сп'яніння - позитивний - 2.64%. При цьому, ОСОБА_2 із результатом ознайомився, погодився та засвідчив його своїм підписом (а.с.5).

Роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6810» ARBL-0624 №797 від 11.01.2019 року доводиться, що ОСОБА_2 на момент вчинення правопорушення перебував у стані алкогольного сп'яніння; результат тесту - 2.64% (а.с.4).

Факт створення ОСОБА_2, в порушення правил ПДР України аварійної ситуації та керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння підтверджується рапортом інспектора роти №1 БУПП у Волинській області ДПС лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 11.01.2019 року, в якому останній доповів, що під час патрулювання у складі екіпажу «101» було виявлено автомобіль НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_2, котрий, в порушення правил ПДР України, перетнувши подвійну суцільну лінію, створив аварійну ситуацію відносно транспортного засобу марки «Ford S-Max» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 В подальшому, при зупинці автомобіля марки «Renault Kangoo», патрульним, в ході спілкуванні з порушником - ОСОБА_2 було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп'яніння. Окрім того, при перевірці документів, водій не передав патрульному посвідчення водія, а лише пред'явив (а.с.8).

Дані обставини в повній мірі доводяться й поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що 11.01.2019 року близько 20 год. 20 хв., рухаючись по проспекту Перемоги у м. Луцьку, стали очевидцями порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, який на момент створення аварійної ситуації керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. При цьому стверджують, що останній при проведенні працівниками патрульної поліції огляду та тесту на стан сп'яніння із результатом погодився (а.с.6-7).

Згідно відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспекторів поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 11.01.2019 року з відображенням подій, які мали місце до та під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 у присутності двох свідків пройшов тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який склав 2.64%. Із вказаними результатами тесту останній погодився; направитись до медичного закладу - відмовився. Одночасно, ОСОБА_2 пояснив, що він справді вживав алкогольні напої напередодні (а.с.10).

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №587756 від 11.01.2019 року підтверджується порушення ОСОБА_2 ПДР України, а саме: перетин горизонтальної відмітки 1.3 «подвійна суцільна лінія», в результаті чого на нього було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень (а.с.9).

Згідно довідки УПП У Волинській області від 14.01.2019 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП. Окрім того, посвідчення водія за місцем проживання не отримував (а.с.3).

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Окрім цього, адвокат Молчанов Т.Є., що діяв від імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, винуватості у вчиненні останнім адміністративних правопорушень - не заперечував.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та за правилами ст.36 КУпАП правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Твердження апелянта щодо порушення місцевим судом при розгляді справи його права на захист не знайшло свого підтвердження при перегляді справи в апеляційній інстанції.

Стаття 268 КУпАП регламентує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов'язковою.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ще під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2).

В подальшому, Луцьким міськрайонним судом Волинської області судовими повістками від 24.01.2019 року, 05.02.2019 року, 26.02.2019 року та 12.03.2019 року, направленими на адресу за місцем проживання ОСОБА_2, яку він вказав при оформленні протоколів про адміністративне правопорушення, його було повідомлено про призначення справи до судового розгляду (а.с.13, 16, 21, 24). У вказаних повістках зроблено посилання на те, що явка у судове засідання є обов'язковою.

04.02.2019 року та 22.02.2019 року до суду надійшли заяви від ОСОБА_2 з проханням відкладення судового засідання з причин його хвороби. Разом з тим, останній не подав до суду підтверджуючі документи поважності причин його неявки (а.с.15, 19).

Окрім цього, представництво інтересів ОСОБА_2 в суді першої інстанції здійснював адвокат - Молчанов Т.Є. Вказана обставина спростовує твердження апелянта з приводу порушення його права на захист, оскільки фактично інтереси останнього представляла довірена особа (а.с.28).

Отже, зважаючи на своєчасне та належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, а також з врахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП не передбачається обов'язкова присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з рахуванням того, що інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності представляв адвокат, місцевий суд вірно розглянув справу щодо ОСОБА_2 за його відсутності.

Підстав для закриття провадження у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає, оскільки рішення про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП накладено місцевим судом в межах трьохмісячного терміну, як того вимагає ст.38 КУпАП.

Інших обґрунтувань щодо порушення місцевим судом права на захист ОСОБА_2, апеляційна скарга не містить.

Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23,33 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з підстав, яких просить апелянт у своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

При цьому усі доводи апелянта щодо незаконності рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2019 року підлягає залишенню без змін.

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В.Гапончук