ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі ст.38 КУпАП, у зв'язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з оскаржуваною постановою, 24 червня 2018 року о 18.30 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz» державний номерний JAZ939 та рухаючись по вул.Запорізький 1-й тупик в сторону вул.ОСОБА_6, виїхав на регульоване перехрестя з вул.Запорізьке шосе на заборонений жовтий сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Benz» під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вул.Запорізьке шосе на зелений сигнал світлофору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Не погоджуючись з цим рішенням, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_3 посилається на те, що у судовому засіданні була оголошена лише резолютивна частина постанови, а повний текст постанови було отримано лише 11 лютого 2019 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вимоги скарги захисник обґрунтовує тим, що докази в матеріалах справи не містять даних на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, зазначає, що згідно довідки КП Дніпродорсервіс у випадку, якщо на вказаному перехресті одному із учасників руху включено жовте світло світлофору, то ні в одному із напрямків даного перехрестя не включено зелене світло світлофору. Також, на його думку, відсутність порушень вимог ПДР водієм ОСОБА_2 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7, наданими в суді першої інстанції, а посилання працівників поліції на свідка ОСОБА_8, є хибними та спростовуються допитом останнього у судовому засіданні. Окрім того, вказує, що покази водія ОСОБА_4 про механізм ДТП досить суперечливі, але з них можна зробити висновок, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 завершував проїзд перехрестя. До того ж, зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що не спроможність доводів водія ОСОБА_2 доводиться довідкою про режим роботи світлофору (18 секунд горіння зеленого сигналу світлофору +3 сек. зеленого миготіння) не може бути враховане, оскільки це є лише припущення, і судом не враховано, чи на початку включення зеленого світлофору, чи на зелений миготливий сигнал, водій ОСОБА_2 виїхав на перехрестя. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутні порушення вимог ПДР, які б могли знаходитись у причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та причиною ДТП слугують необачні дії водія ОСОБА_4, який при проїзді регульованого перехрестя вул. Запорізьке шосе та вул. ОСОБА_6, не виконав вимог п.16.5 ПДР.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, ОСОБА_4 та його представника, які просили постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи, доводи клопотання й апеляційної скарги та частково дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд виходить з того, що копію постанови від 07 лютого 2019 року ОСОБА_2 отримав лише 11 лютого 2019 року. За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови та вважає, що з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 122212 від 24 червня 2018 року; схемою місця ДТП; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_4; довідкою про режим роботи світлофорного об'єкту; поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

В сукупності ці докази підтверджують факт порушення ОСОБА_2 п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_4 та спричинило пошкодження транспортних засобів, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Сумніви щодо достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів сторони захисту про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими доказами вони повністю спростовуються.

Так, п.8.7.3 ґ ПДР України визначено, що сигнали світлофора мають, зокрема, таке значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, згідно з схемою місця ДТП, на якій зафіксовано ділянку дороги, де сталася пригода, напрямки руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та розташування після ДТП, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження передньої частини автомобіля Mercedes Benz 260 Е та правої задньої частини автомобіля Mercedes Benz» державний номерний JAZ939), зіткнення сталося на перехресті вул. Запорізьке шосе і вул. ОСОБА_6 між автомобілем Mercedes Benz» державний номерний JAZ939, який рухався по вул. Запорізький 1-й тупик в сторону вул. ОСОБА_6, та автомобілем Mercedes Benz 260 Е, який рухався по вул. Запорізьке шосе, напрямки руху яких були перпендикулярними.

Про те, що ОСОБА_4 рухався на зелений сигнал світлофора і на цьому ж перехресті відбулося зіткнення з автомобілем Mercedes Benz» державний номерний JAZ939 під керуванням ОСОБА_2, потерпілий зазначив у письмових поясненнях на місці пригоди, в суді першої інстанції та в апеляційному суді.

Ці пояснення повністю узгоджуються з поясненнями свідків, а також з довідкою про режим роботи світлофорного об'єкту, а отже сумнівів у правильності висновків суду не викликають.

Як видно з пояснень свідка ОСОБА_9, ОСОБА_2 виїхав на жовтий сигнал світлофору, в той час як свідкок ОСОБА_8 засвідчив перетинання перехрестя потерпілим ОСОБА_4 на зелений сигнал світлофору. Судом встановлено, що режим роботи світлофорного обєкта на перехресті вул. Запорізьке шосе вул. Генерала Пушкіна підтверджує відсутність конфлікту між напрямками руху, оскільки в момент загоряння зеленого сигналу світлофора для ОСОБА_2, для ОСОБА_4 горить заборонний сигнал світлофора.

З урахуванням того, що свідок ОСОБА_8 вказав на те, що ОСОБА_4 рухався на зелений сигнал світлофору, суд вважає безпідставними доводи захисту про те, що ОСОБА_2 розпочав рух також на зелений сигнал, оскільки в такому разі він мав завершити маневр за встановлені 3 секунди миготіння жовтого сигналу, не створивши таким чином жодних перешкод для інших учасників дорожнього руху.

Отже, твердження захисту про порушення ОСОБА_4 вимог п.16.5 ПДР України, у відповідності з якими у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходом, які закінчують перехід, суд вважає необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, суд апеляційної інстанції не враховує надані під час апеляційного розгляду пояснення свідка ОСОБА_7, оскільки вони на відміну від пояснень інших свідків не засвідчують порушення ПДР України жодним з учасників ДТП, а вказують лише на сам факт її настання.

З огляду на те, що водій ОСОБА_2 не виконав вимоги п.8.7.3 ґ ПДР України, що перебуває у причинному зв'язку з наслідками у вигляді ДТП, суд апеляційної інстанції не убачає підстав для сумнівів в обєктивності висновків суду першої інстанції щодо наявності його вини у вчиненні правопорушення.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності причинного зв'язку між діями ОСОБА_2 та наслідками у вигляді ДТП, є безпідставними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1