Справа № 751/2687/19 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/208/19
Категорія - - ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , розлучений, не працює,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.4 ст.130, ст.36 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 14 квітня 2019 року, в 16.17 год., по вул. Незалежності, 24, у м. Чернігові, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , та перед виїздом не перевірив технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відмовили гальма та водій скоїв наїзд на перешкоду (металеву огорожу дитячого майданчика). В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, власнику огорожі збитків не завдано, осіб постраждалих немає. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 «а» ПДР України.

14 квітня 2019 року, в 16.17 год., у м. Чернігові, по вул. Незалежності, 24 , ОСОБА_2 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду, що підтверджує висновок №217, чим порушив вимоги п.2.10 «є» ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову місцевого суду та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб. В обґрунтування скарги послався на неповне з`ясування місцевим судом обставин, які мають значення для правильного розгляду справи та вирішення питання про обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності. Не оспорюючи вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зазначив, що не вживав алкогольні напої після ДТП. Вказав, що керував транспортним засобом вже перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого і сталася дорожньо-транспортна пригода. Пояснення щодо визнання своєї вини за ч.4 ст.130 КУпАП писав за рекомендацією працівників поліції. Просив врахувати наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та відсутність працевлаштування.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши захисника Ковальчука О.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи скарги, суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, 14.04.2019 року щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №337628 за ст.124 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії БД №337863 за ч.4 ст.130 КУпАП, згідно яких він, 14 квітня 2019 року, о 16.17 год., у м. Чернігові, по вул. Незалежності, 24, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , та перед виїздом не перевірив технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відмовили гальма та водій скоїв наїзд на перешкоду (металеву огорожу дитячого майданчика). У результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 «а» ПДР України.

Крім того, 14 квітня 2019 року, в 16.17 год., ОСОБА_2 , по вул. Незалежності, 24 у м. Чернігові, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду, що підтверджує висновок №217, чим порушив вимоги п.2.10 «є» ПДР України (а.с.3, 15).

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно ч.4 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За змістом пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Факт вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, крім його особистих письмових пояснень, також підтверджується висновком КЛПЗ «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» №217 від 14.04.2019 року, рапортом працівника поліції Лопати І.В., а також переглянутим в засіданні апеляційного суду відеозаписом з камери поліцейського, згідно якого ОСОБА_2 вказав, що після вчинення ДТП пішов до супермаркету «Велмарт» та вжив алкогольні напої (а.с.5-9, 17-18).

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції в цій частині є законною та обґрунтованою.

А тому апеляційний суд вважає, що доводи апелянта з приводу перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час наїзду на дитячий майданчик не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_2 слід розцінювати, як намагання пом`якшити відповідальність або уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130, ст.36 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_2 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.4 ст.130 КУпАП, яка є більш суворою.

Крім того, частиною 9 статті 294 КУпАП передбачено, що у разі зміни апеляційним судом постанови місцевого суду в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Відповідно до ст.32 КУпАП адміністративний арешт є більш суворим видом адміністративного стягнення, ніж штраф та позбавлення спеціального права, наданого даному громадянину, тому накладення його призведе до погіршення становища ОСОБА_2

Отже, апеляційний суд вважає за неможливе змінити постанову місцевого суду та накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді адміністративного арешту, яке є більш суворим, ніж накладене на нього.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 травня 2019 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.4 ст.130, ст.36 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний