Справа № 523/5621/19
Номер провадження 3/523/2543/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. м.Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Дяченко В.Г, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Кузьменко В.В., представника потерпілого Пацюк І.Ф. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ради адвокатів Одеської області Національної асоціації адвокатів України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працює на посаді директора ТОВ «ТОТУС-АВТО» м.Одеса,

за ст.212-3 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

До суду, від Ради адвокатів Одеської області Національної асоціації адвокатів України, надійшов протокол про адміністративне правопорушення ОД №000010 від 21.03.2019 року, складений заступником голови Ради адвокатів Одеської області Костіним А.Є., про наступне:

12.02.2019 року директор ТОВ «ТОТУС-АВТО» ОСОБА_1 порушив вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме, не надав своєчасно інформацію та копії документів на адвокатський запит адвоката Жовтана Ю.В., поданого в інтересах ОСОБА_2 , відповідальність за що передбаченаст.212-3 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В протоколі також зазначено:

09.01.2019 року адвокатом направлено запит директору ТОВ «ТОТУС-АВТО» ОСОБА_1 , який, відповідно до повідомлення кур`єрської служби доставки, доставлено отримувачу 11.01.2019 року.

01.02.2019 року адвокатом направлено повторний запит директору ТОВ «ТОТУС-АВТО» ОСОБА_1 , який, відповідно до повідомлення кур`єрської служби доставки, доставлено отримувачу 04.02.2019 року.

Втім, станом на дату розгляду заяви адвоката, жодної відповіді на адвокатські запити №0102 від 09.01.2019 року та №0118 від 01.02.2019 року надано не було.

Відповідно до наданих директором ТОВ «ТОТУС-АВТО» ОСОБА_1 , пояснень, адвокату Жовтану Ю.В. засобами поштового зв`язку була направлена відповідь від 08.02.2019 року на адвокатський запит №0118 від 01.02.2019 року. Втім, жодних доказів направлення такої відповіді директором ТОВ «ТОТУС-АВТО» ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області не надано.

Зі змісту копії відповіді від 08.02.2019 року вбачається, що адвокату відмовлено в наданні запитуваної інформації з посиланням на її конфіденційність та наявність інформації про фізичну особу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у несвоєчасній відповіді на адвокатський запит не визнав, пояснив, що адвокатський запит від 09.01.2019 року не отримував, адвокатський запит №0118 від 01.02.2019 року отримав 04.02.2019 року та надав відповідь на нього 08.02.2019 року простим поштовим відправленням так як іншого закон не вимагає. На третій адвокатський запит №0248 від 05.03.2019 року, отриманого ОСОБА_1 14.03.2019 року надано відповідь 19.03.2019 року, однак поштове відправлення повернулось з відміткою - за закінченням терміну зберігання.

Відповідно статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копії документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з ч.2ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» керівники підприємств, установ, організацій, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Диспозиція ч. 5 ст. 212-3 КУпАП передбачає відповідальність не тільки за несвоєчасне надання інформації, а також за неправомірну відмову від надання інформації, неповне надання інформації та надання інформації на адвокатський запит, що не відповідає дійсності.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише про несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит, чого суд в діях ОСОБА_1 не вбачає через те, що особою що складала протокол про адміністративне правопорушення не визначено коли ОСОБА_1 несвоєчасно надав відповідь на адвокатський запит, кому надав його - адвокату чи Раді адвокатів Одеської області, та чи є надані докази відмови від надання запитуваної інформації саме доказами наявності складу адміністративного правопорушення визначеного в протоколі.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки у судовому засіданні з наданих до протоколу доказів неможливо з`ясувати, що ОСОБА_1 вчинено протиправна дія, яка передбачена нормою ч. 5 статті 212-3 КУпАП, а саме - несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит, а уточнювати фабулу правопорушення суд не може через наведені нижче підстави.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім іншого, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів, що спростовують дату відповіді ОСОБА_1 (08.02.2019 року) на адвокатський запит №0118 від 01.02.2019 року, який отримано ним 04.02.2019 року в 11.20 год.

Також викликає сумнів доказ вручення 11.01.2019 року о 9.30 год. саме ОСОБА_1 адвокатського запиту №0102 від 09.01.2019 року, так як в кур`єрському повідомлені визначено отримувачем саме він, а не юридична особа - ТОВ «ТОТУС-АВТО», і отримав згідно повідомлення «Коритько», без встановлення даних пред`явленого отримувачем документа.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, неможливість з наданих доказів встановити обставину отримання ОСОБА_1 адвокатського запиту від 09.01.2019 року, вчасна відповідь ОСОБА_1 на адвокатський запит від 01.02.2019 року, суддя робить висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 212-3, 247 п. 7 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя