Справа № 204/2517/19
Провадження № 3/204/1201/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Чечелівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ООО «Метаком», зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2019 року, близько 19 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив фізичне насилля відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: вдарив її скакалкою по спині і сідницях. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав частково і пояснив, що дійсно вдарив малолітню ОСОБА_2 скакалкою, але вчинив це лише в цілях виховання дитини.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків

Так, положеннями ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, визначальними обставинами, за якими особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто обєктивною стороною правопорушення є умисне вчинення будь-яких діянь ( дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, окрім визнання провини самим ОСОБА_1, винність останнього, у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 АПР 18 № 015412 від 14.03.2019 року; висновком за матеріалами ЖЄО № 6382 від 14.03.2019 року; витягом з бази «АРМОР»; розпискою ОСОБА_3 від 14.03.2019 року, в якій зазначила, що отримала свою доньку від працівників Чечелівського ВП; поясненнями ОСОБА_3 від 14.03.2019 року, в яких зазначила, що поясненнями стосовно даної ситуації давати не бажає і зобовязується виконувати свої батьківські обовязки; поясненнями малолітньої ОСОБА_2 від 14.03.2019 року, в яких вона зазначила, що 12.03.2019 року її вітчим ОСОБА_1 вдарив її скакалкою за те, що вона не виконує його вказівок, в той час як її мати ОСОБА_3 знала, що вітчим ОСОБА_1 має намір покарати малолітню ОСОБА_2 і не вжила жодних заходів впливу на нього, а також вказала на те, що її вітчим бє її не перший раз, що відбувається систематично; поясненнями ОСОБА_1 від 14.03.2019 року, в яких зазначив, що 12.03.2019 року його нерідна донька не виконала його прохання виконати домашнє завдання за що надалі була покарана; свідоцтвом про народження ОСОБА_2, з якого випливає, що її матірю є ОСОБА_3.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, яке виразилося в діях фізичного характеру по відношенню до малолітньої ОСОБА_2, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини і інших вимог ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у вигляді штрафу, достатнього для його виховання і попередження вчиненню нових правопорушень.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, яке виразилося в діях фізичного характеру по відношенню до малолітньої ОСОБА_2, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф в дохід держави у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова