1Справа № 335/2059/19 3/335/820/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, про адміністративне правопорушення, що надійшли з Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 04.02.2019 року о 17 год. 00 хв., було виявлено факт невиконання батьківських обовязків гр. ОСОБА_2 по відношенню до свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що виявилось в тому, що дитина втікла з дому та мати повідомила про цей факт до служби 102.

В судовому засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вину не визнала, надала суду відповідні пояснення. Зазначила, що її син покинув квартиру та не повідомив її про те, куди він йде, на що ОСОБА_4 відразу відреагувала на цю подію та повідомила поліцію про зниклу дитину.

Вислухавши особу якій інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, дослідивши матеріали справи, а це лише протокол про адміністративне правопорушення та копії паспортів ОСОБА_1, та ОСОБА_3, оскільки інших доказів долучено не було, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року , міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Обєктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного звязку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція сформульованої норми - бланкетна, у звязку з чим посадова особа, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, крім відомостей, передбачених ст. 256 КУпАП, повинна зазначити, які саме обовязки, чітко передбачені законодавством (Сімейний кодекс, Закон України «Про охорону дитинства» та інші) порушено батьками.

Однак, цих вимог інспектором Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області при складанні протоколу та після того, як протокол був направлений на дооформлення для усунення відповідних встановлених судом недоліків дотримано не було.

Слід звернути увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження субєктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив та мета інкримінованого їй правопорушення.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина ОСОБА_3, у матеріалах справи немає і при її розгляді в суді не встановлено.

Факт звернення до органу поліції 04.02.2019 року та повідомлення про зниклу, на той час неповнолітню дитину, не може свідчити про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків щодо виховання сина ОСОБА_3

Крім того, субєктом правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП є батьки неповнолітніх дітей або особи, які їх замінюють. Разом з тим, станом на час розгляду справи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, досяг повноліття.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, однак належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_1 від їх виконання, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, тому в діях останньої відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед інших, за наявності такої обставини як відсутність складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь,

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга або протест прокурора подаються до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя В.О. Макаров