Справа № 359/4049/19
Провадження № 3/359/1526/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю захисника адвоката Лисак Т.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Луцьк, громадянка України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 26.03.2015 року Печерським РВ ГУ ДМС України, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в:

28 квітня 2019 року о 13 год. 50 хв. у пункті пропуску "Бориспіль", на напрямку "Відліт", під час оформлення пасажирів рейсу № 7109 "Київ-Шарм-Ель-Шейх", громадянка України ОСОБА_1 здійснила спробу незаконного перетинання державного кордону України, а саме: пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянки Ізраїлю № НОМЕР_3 , на своє ім`я, що містить недостовірні відомості, про особу, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП України.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло. У зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Лисак Т.Л. зазначила, що 28 квітня 2019 року громадянка України ОСОБА_1 зі своїми дітьми відлітала рейсом №7109 «Київ-Шарм-Ель-Шейх» із аеропорту «Бориспіль», термінал «F». У пункті пропуску через державний кордон України ОСОБА_1 пред`явила паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , орган, що видав паспорт НОМЕР_5 . НОМЕР_6 рапортах службових осіб підрозділу охорони державного кордону та протоколі про адміністративне правопорушення ЧЦП №472689 помилково зазначено, що ОСОБА_1 здійснила спробу незаконного перетину через державний кордон України, пред`явивши на паспортний контроль закордонний паспорт громадянки Ізраїлю. ОСОБА_1 не чинила спроби незаконного перетину державного кордону України, оскільки вона мала дійсний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який пред`явила у пункті пропуску і виїхала із країни. Єдиною метою пред`явлення паспорта громадянки Ізраїлю було підтвердження родинних зв`язків із неповнолітніми дітьми. Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення відповідно до абз.1 ст.9, ст.204-1 КУпАП. Враховуючи вищевикладене представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Лисак Т.Л. просила суд дану справу відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204-1 КУпАП.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ЧЦП № 472689 від 28 квітня 2019 р., який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлена та який нею власноручно підписано (а.с.1); письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 (а.с.2), рапортом інспектора ПС 2 категорії 3 відіпс впс "Бориспіль-2" старшого сержанта ОСОБА_2 . від 28.04.2019 р. (а.с.3); даними рапорту заступника начальника відділу начальник відіпс (ЗОД) впс "Бориспіль-2" старшого лейтенанта Бур`ян О. від 28.04.2019 р. (а.с.4); копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон FB НОМЕР_7 ім`я ОСОБА_3 (а.с.5); копією закордонного паспорту громадянки Ізраїлю № НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав, а тому ОСОБА_1 не вважається іноземцем та вимоги вказаного закону на неї не розповсюджуються.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що порушенням державного кордону України є перетинання його з порушенням встановленого порядку.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Згідно ст.3 вказаного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

В пунктах 1 та 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 зазначено, що ці Правила визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону, яке здійснюється ними в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Тому суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які у своїй сукупності дають підстави поза розумних сумнівів вважати, що ОСОБА_1 вчинила спробу для незаконного перетину кордону, оскільки здійснила активні дії направлені на перетин кордону в пункті пропуску через державний кордон України за документом, що містить недостовірні відомості про особу.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у спробі перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України за документом, що містить недостовірні відомості про особу, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В той же час, невизнання ОСОБА_1 факту правопорушення суд оцінює як спосіб її захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як її покази у вказаній частині повністю спростовуються матеріалами справи.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя виходить з наступного.

Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до адміністративної відповідальності в протоколі та матеріалах справи відсутні.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок дій ОСОБА_1 суттєва шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян завдана не була.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що категорія (поняття) малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, особу правопорушниці, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріали справи, а також те, що шкода суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам заподіяна не була та жодних тяжких наслідків від вчиненого не настало, що в сукупності на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, тому суддя дійшов висновку, що можливо, відповідно до ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Саме усне зауваження суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_4 .Д ОСОБА_5 в подальшому, а також співмірним скоєному нею правопорушенню.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 33, 34, ч. 1 ст. 204-1, ст. ст. 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по притягненню останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С.М. Вознюк