Справа № 163/754/19 Провадження №33/802/428/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митного органу Пікалюка М.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , фінансового директора «FTL», РНОКПП НОМЕР_1 , на постанову судді Любомльського районного суду від 19 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень з конфіскацією в дохід держави 2000 євро, що по курсу НБУ становили 61135,33 гривень. За ст.472 МК України провадження щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, слідуючи 31.03.2019 з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену ст.8 ЗУ «Про валюту і валютні операції» норму 2000 євро, що становить 61135,33 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині накладення стягнення за ст.471 МК України захисник в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП, не в повній мірі з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що міра, накладеного адміністративного стягнення у вигляді конфіскації вилученої іноземної валюти, є надто суворою і не відповідає нормам міжнародного права. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення змінити, залишивши штраф без конфіскації валюти.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутні під час розгляду справи в суді першої інстанції, про постанову від 19.04.2019 вони дізналися з ЄРДР лише 26.04.2019, при цьому апеляційну скаргу захисник подав 03.05.2019, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити скаргу та пояснив що 12000 євро належали йому, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.471 МК України є вірною.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.8 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 (введений в дію 07.02.2019), транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Статтею 4 МК України констатовано, що в тому числі і валютні цінності є товаром.

Згідно п.6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей (затверджене постановою Правління НБУ №3 від 02.01.2019, набрала чинності 07.02.2019), фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно п.18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (затверджене постановою Правління НБУ №5 від 02.01.2019, набрала чинності 07.02.2019), фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Таким чином, на думку апеляційного суду, переміщення в тому числі валютних цінностей через митний кордон України обмежено законодавством України.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 своїми діями, не міг завдати державі значної шкоди, а причиною вчинення порушення стало фактично незнання правил перетину державного кордону до уваги судом не приймається, оскільки не впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення та не може вплинути на призначене судом безальтернативне стягнення.

На думку апеляційного суду, розмір призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією в дохід держави вилученої іноземної валюти повністю відповідає санкції ст. 471 МК України та вірно встановлений судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що накладене на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації іноземної валюти є надто суворим, не є обставиною, яка слугувала б підставою для зміни постанови в частині накладення адміністративного стягнення.

Звертає суд увагу і на той факт, що ОСОБА_1 офіційно працює, тобто має постійний дохід, а належних документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою саме ОСОБА_1 , як це передбачено чинним законодавством, матеріали справи не містять.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк захиснику ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду від 19 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 19 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок