Провадження № 33/4820/246/19
Справа № 685/168/19 Головуючий в 1-й інстанції Бурлак Г. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кузняка Андрія Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 9 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 9 квітня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рідкодуби Хмельницького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого водієм ПАТ «Укрпошта»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 25 січня 2019 року о 16 год. 57 хв. в смт. Теофіполь по вул. Заводській ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кобальт EKF-1061», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі МОЗ відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Непогоджуючись з постановою, ОСОБА_1 просить скасувати її та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу інкримінованого правопорушення.

Вважає постанову такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення допущено поверхневий, необ`єктивний розгляд справи та не враховано наступних обставин.

На місці складання протоколу йому не роз`яснювалися його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Не пропонувалось пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.

Всупереч вимогам закону, його не було відсторонено від керування автомобілем, а отже в стані сп`яніння він не знаходився.

Судом безпідставно не взято до уваги його клопотання щодо повідомлення про розгляд справи, а також надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, чим порушено право на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнав своєї вини, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адмінправопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 025982 від 25 січня 2019 року, згідно якого 25 січня 2019 року о 16 год. 57 хв. в смт. Теофіполь по вул. Заводській, ОСОБА_1 керував вантажним фургоном «Кобальт EKF-1061 с-08», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного на місці зупинки за допомогою приладу «Алкотест 6810» та в закладах МОЗ відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР (а.с.1);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких 25 січня 2019 року близько 17 год. вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків при складанні протоколу про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 У їх присутності останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с.4-5);

- даними відеозаписів, з якими ознайомився апеляційний суд, та з яких вбачається, що на пропозицію інспектора поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с.3).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження про те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП є безпідставним. Так, як вбачається з даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який наявний в матеріалах справи (а.с.3) (файл 300000__003), перед складанням протоколу працівником поліції роз`яснювались ОСОБА_1 права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Що стосується нероз`яснення йому наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, то вказане суд до уваги не приймає, оскільки це підтверджується наявним відеозаписом, згідно якого працівник поліції двічі роз`яснював наслідки такої відмови та відповідальність за неї.

Доводи про те, що працівниками поліції не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля на увагу суду не заслуговують з наступних підстав.

Як вбачається з даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який наявний в матеріалах справи (а.с.3), працівником поліції в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу також підтверджується даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких, у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.4-5).

Посилання на безпідставне відхилення клопотання ОСОБА_1 щодо повідомлення дати та часу розгляду справи, а також ненадання можливості ознайомитись із матеріалами справи є безпідставним.

Так, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 про час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся неодноразово.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була призначена на 22 лютого 2019 року. Однак, розгляд справи у той день не відбувся.

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 надіслав клопотання про видачу копії протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке судом було задоволено та в той же день ним отримана копія, про що свідчить його особистий підпис на вказаному клопотанні (а.с.11).

11 березня ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи відносно нього, у зв`язку із тим, що він перебуває на денному стаціонарі та просив на наступне судове засідання надіслати йому повістку на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, в телефонному режимі не повідомляти. Судом першої інстанції вказане клопотання було задоволено та справу відкладено на 9 квітня 2019 року.

В матеріалах справи наявний конверт, з якого вбачається, що Теофіпольський районний суд Хмельницької області надсилав повістку про виклик до суду на адресу (а.с.15), зазначену ОСОБА_1 у протоколі, будь-яка інша його адреса у матеріалах справи відсутня. Отже, суд вжив всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Натомість, в судове засідання 09.04.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надіслав.

Статтею 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Окрім того, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, вживши всі заходи для повідомлення та виклику, здійснив її судовий розгляд у відсутність ОСОБА_1 .

Натомість, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 на особисту участь у судовому засіданні та на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Окрім того, посилання на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, апеляційний суд до уваги приймає, оскільки вказане не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 9 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.