Справа № 522/77/19
Провадження 3/522/104/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області 03.01.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №296444 від 25.12.2018 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України. З зазначеного протоколу вбачається, що 25.12.2018 року о 21 год. 50 хв. в м. Одесі по вул. Мечнікова, 88, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Ескорд» д.н. TK5769J з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження тесту на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою Драгер алкотест або проїхати до медичного закладу у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КпАП України.

До суду надійшли письмові пояснення, подані адвокатом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, відповідно яких, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, пояснення з цього приводу не приймались до уваги, у звязку з чим не був згоден пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою Драгер Алкотест, оскільки працівники поліції упереджено підішли до складання протоколу про адміністративне правопорушення, отже побоювався, що результат огляду може бути не вірний, однак особа, що притягується до адміністративної відповідальності просив доставити його для огляду в медичній заклад, однак працівники поліції повідомили, що має місце відмова від огляду, тому складено протокол про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та повідомив, що 25.12.2018 року він не вживав алкогольних напоїв, автомобіль «Форд Ескорд» д.н. TK5769J належить його знайомому ОСОБА_3, який в той день керував зазначеним транспортний засобом, після зупинки співробітниками поліції ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та зник, пізніше стало відомо, що він забув документи вдома, тому мав намір забрати документи та повернутися на місце зупинки автомобіля, також разом з ними в машині перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яких просив допитати як свідків бо вони можуть повідомити обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення. У звязку з чим просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2 підтримав поданні письмові пояснення, додатково зазначив, що свідки які зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення, дуже часто приїжджають за викликами працівників поліції та засвідчують начебто огляд на стан алкогольного спяніння, однак показання таких свідків не можливо приймати до уваги, у звязку з чим просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання викликались свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. До суду 15.02.2019 року зявилась ОСОБА_6, яка пояснила, що її зупинили працівники поліції, якими був затриманий пяний водій, її запросили бути свідком та водій затриманого авто дійсно був пяний, це було помітно без експертизи. Свідок ОСОБА_7 до суду не зявився.

Допитані у судовому засіданні 21.02.2019 року свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснили, що рухаючись по вул. Мечнікова в м. Одесі дійсно були зупиненні працівниками поліції, на місці події було близько трьох патрульних машин та велика кількість працівників поліції, автомобілем керував водій ОСОБА_3. ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидінні (за водієм), у тверезому стані, після зупинки всі вийшли на вулицю та через великий натовп водій ОСОБА_3 зник. Співробітники поліції почали перевіряти документи, що посвідчують особу, ОСОБА_1 при собі мав посвідчення водія, після чого працівники поліцї одразу забрали документи та повідомили, що саме він керував транспортним засобом. Пояснення стосовно того, що він не керував транспортним засобом працівниками поліції не приймались до уваги. Працівники поліції дійсно повідомили про необхідність проходження тесту на алкогольне спяніння, однак через побоювання, що такий тест на місці не може бути вірним, ОСОБА_1 просив доставити його для медичного закладу, однак працівники поліції повідомили, що це зафіксована відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

В додатках до протоколу зазначена наявність двох пояснень свідків, посвідчення водія та запис Боді-Кам ВН-01055; ВН-1364, однак направленні матеріали суду містять лише протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків, у звязку з чим судом було здійснено запит стосовно відеофіксації зазначеної події. Відповідно листа Управління патрульної поліції в Одеській області №2684/41/13/13/02-2019 від 07.02.2019 року надати відеозаписи немає можливості, оскільки відеофіксація інспекторами поліції не здійснювалась.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, пояснення захисника ОСОБА_2, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вбачає відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідженні судом матеріали, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказують на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та був у тверезому стані, однак не було здійснено доставку особи, що притягається до адміністративної відповідальності до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Пояснення ОСОБА_6 вказують на те, що водій був в стані алкогольного спяніння, однак повідомити саме хто керував транспортним засобом не можливо та пояснення щодо перебування водія в стані алкогольного спяніння, що зрозуміло без експертизи суперечить інструкції порядку огляду водіїв на стан алкогольного спяніння. Також у звязку з ненаданням відеофіксації даної події неможливо встановити дійсність обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідженні судом матеріали, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 280, 283 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Л.М. Чернявська

22.02.2019