ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/237/19 Головуючий в 1-й інстанції Троценко Т.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., дистанційно, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2019 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові, 10.12.2018 р. о 10 годині 15 хв. В м. Бердянську по пр. Західному ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 та буксируючи причіп КМУ 8136 д.н. НОМЕР_2, перед початком руху не переконався в надійності скріплення на причіпному пристрої та не закріпив страхувальні ланцюги, а також не прослідив за розміщенням скріплення вантажу, що призвело до відстикування причіпного пристрою від автомобіля НОМЕР_3, що рухався в попутному напрямку внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 «Б», 22.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 зазначає, що не був повідомлений про розгляд справи та 23 січня 2019 року не був присутній в судовому засіданні, копію постанови отримав лише 27 лютого 2019 року, апеляційну скаргу подав 04 березня 2019 року, а тому вважає строк пропущеним з поважних причин. Крім того, апелянт вказує, що ОСОБА_2 перед початком руху не переконався в надійності скріплення на причіпному пристрої, тому що з його пояснень у судовому засіданні причиною ДТП є неякісна дорога, що не відповідає дійсності, оскільки на місці кріплення причепу до його автомобіля механічних пошкоджень виявлено не було. Дана обставина свідчить про несправність скріплення на причіпному пристрої. ОСОБА_2 навмисно або з інших мотивів не закріпив страхувальні ланцюги, а також не прослідив за розміщенням скріплення вантажу. Також у судове засідання не були викликані працівники поліції, які складали протокол та потерпілий для спростування позиції ОСОБА_2

На підставі викладеного, просить поновити строк оскарження постанови суду першої інстанції; скасувати постанову суду, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності; ОСОБА_2 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, у звязку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не приймав участі при розгляді справи, не зміг реалізувати своє право надати суду пояснення, копію постанови отримав 27.02.2019 року, апеляційну скаргу подав 04.03.2019 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_3 реалізувати своє право, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.283 КупАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суддя районного суду послався на те, що зазначена дорожньо-транспортна пригода виникла не через порушення водієм Правил дорожнього руху України, а через стан дорожнього покриття, який не відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Інших доказів судом першої інстанції досліджено не було.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізував докази у їх сукупності, та не дав їм належної оцінки.

Окрім того, в основу свого рішення суд поклав показання водія ОСОБА_2 та його письмові пояснення, однак не дав належної оцінки поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_3, які наявні в матеріалах справи, відомостям в протоколі, схемі місця ДТП та фототаблиці до неї.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, як така, що прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

З наданих суду матеріалів адміністративної справи вбачається, що 10 грудня 2018 року інспектором поліції відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №241724 за ст.124 КУпАП.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що рухався на автомобілі ВАЗ 2108 з причепом КМУ - 8136 по Мелітопольському шосе повернувши на пр. Західний в м. Бердянську на спуск з гори на вказаній ділянці дороги, потрапив на просівшу ділянку плит та в результаті різкого стрибку легковий причіп відчепився від автомобіля і в некерованому русі скоїв зіткнення з автомобілем «HYUNDAI SANTAFE», який рухався в попутному напрямку. Додав, що причіп був справний, застрахований, відчепився від автомобіля через неякісне дорожнє покриття.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 надав аналогічні показання.

Згідно письмових пояснень іншого водія ОСОБА_3, які містяться в матеріалах справи, він керував своїм автомобілем «HYUNDAI SANTAFE» в м. Бердянську. Раптово від автомобіля, який рухався попереду, відстикувався причіп та почав рухатись в його напрямку. Він застосував екстрене гальмування, однак запобігти зіткненню не встиг, це призвело до пошкодження автомобілю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 надав аналогічні показання та додав, що винним у вчиненні ДТП вважає саме ОСОБА_2, який перед початком руху не переконався в надійності скріплення на причіпному пристрої, оскільки не закріпив страхувальні ланцюги, а також не прослідив за розміщенням скріплення вантажу, що призвело до відстикування причепу, а внаслідок до ДТП. Також зазначив, що деякі дефекти дорожнього покриття не могли привезти до відстикування причепу.

Перевіривши пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у сукупності з іншими матеріалами справи, вважаю, що обставини зазначені водіями, у тому числі місце зіткнення транспортних засобів, їх пошкодження, обєктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фототаблицею до неї (а.с.2, 13-19).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії серії БД №241724 від 10 грудня 2018 року, який складений відносно ОСОБА_2 (а.с.1); схема місця ДТП від 10 грудня 2018 року та фотознімки до неї, на якій відображене місце зіткнення автомобілів, їх розміщення після ДТП, сліди самої пригоди, тощо (а.с.2, 13-19); письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїй сукупності, повністю спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновки суду про те, що в діях ОСОБА_2 не вбачається порушень п.2.3 «Б», 22.2 ПДР України, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

З наданих матеріалів справи, а саме зі схеми місця ДТП та фототаблиці до неї вбачається, що страхувальні ланцюги не закріплені до причіпного пристрою, лише обмотані навколо рами причепу та висять в повітрі, а на причіпному пристрої взагалі відсутні місця для кріплення страхувальних ланцюгів. Також відсутні будь-які кріплення вантажу, який знаходився в причепі. Тобто, перед початком руху водій ОСОБА_2 не переконався в надійності кріплення на причіпному пристрої, що призвело до ДТП. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями, наданими водієм ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких причіп перед виїздом був технічно справний, але він не догледів надійності причіпного пристрою. Ці обставини підтвердив і інший учасник ДТП ОСОБА_3, а також інспектор поліції, який складав протокол.

Вказані докази у їх сукупності свідчать про порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме: пунктів 2.3 «Б», 22.2 ПДР України, який перед початком руху зобов'язаний перевірити надійність кріплення причепу до причіпного пристрою і кріплення вантажу, не закріпив страхувальні ланцюги, а також не прослідив за кріпленням вантажу.

Апеляційний суд також не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася через стан дорожнього покриття, який не відповідає встановленим вимогам, оскільки наявний на фототаблиці дефект дорожнього покриття є незначним, який не міг привезти до відстикування причепу, до того ж відповідно до схемі місця ДТП, на якій зображено місця зіткнення, місце розташування транспортних засобів після ДТП, можна дійти висновку, що водій ОСОБА_2 рухався на автомобілі по правому краю дороги, де фактично взагалі відсутні будь-які дефекти дорожнього покриття, за виключенням незначного просідання дорожньої плити.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно вимог ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та закрити провадження у справі; або скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений інспектором поліції 10 грудня 2018 року (а.с.1), тобто на момент розгляду справи апеляційним судом сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2019 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1

Дата документу Справа № 310/10637/18