Справа №587/3028/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/816/171/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,за участю захисника Грищука Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 . адвоката Грищука Д.В. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 15 березня 2019 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 17 грудня 2018 року близько 21 год. 40 хв. рухаючись на автомобільній дорозі Н-12,10 км., керував автомобілем марки "Subaru Forester" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, підвищена жвавість), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно поданої апеляційної скарги захисника Грищука Д.В., постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Матеріали справи не містять підтвердження про призначення розгляду справи на 14 березня 2019 року та про повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд. Відповідно, судом порушені вимоги ст. 268, ст. 277-2 КУпАп, оскільки розгляд справи 14 березня 2019 року відбувся без участі ОСОБА_1 , який не був повідомлений про дату та час розгляду справи, крім того судом не було вжито заходів спрямованих на направлення останньому повістки про виклик на судове засідання. У матеріалах справи відсутні конкретні правові докази про відсторонення водія від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у інспектора правових підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння, та складання протоколу за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся 14 березня 2019 року, а постанова судді датована 15 березня 2019 року. Судом не взято до уваги, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, а саме рік. Крім того матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 перед пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, поліцейський пропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, які мають свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво про повірку. Проходити огляд у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не міг, оскільки не мав часу та поспішав до іншого міста. Судом не взято до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення був дописаний працівниками УПП в Сумській області в частині притягнення раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_1 було проінформовано, що підтвердив його захисник, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши захисника Грищука Д.В., який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, піддавши аналізу викладеним доводам, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2018 року серії БД № 443230, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відео записом з нагрудних знаків працівників поліції та відео реєстратору службового автомобіля.

Допитана свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що 17 грудня 2018 року здійснювала патрулювання та перебувала на стаціонарному посту по вул. Харківська, на виїзді з м. Суми, де у зв`язку із військовим станом був встановлений знак " ОСОБА_5 ". Близько 21 год. 40 хв. автомобіль марки "Subaru Forester" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , на вказаному знаку не зупинився, у зв`язку чим на службовому автомобілі поїхали за вказаним автомобілем. На вимоги зупинитися, водій не реагував. Коли автомобіль зупинився на узбіччі, вони під`їхали до нього та виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей, які не реагували на світло, неприродна блідність очей, підвищена жвавість. Запропонувавши пройти огляд в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, тощо.

Тому, суд обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідка ОСОБА_4 , письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які відповідно до вимог ст.251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, та за змістом узгоджуються між собою та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 3 КУпАП.

Безпідставними є доводи апелянта, що працівниками поліції порушено Інструкцію про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, так, як не запропоновано на місці пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, твердження апелянта про проходження освідування на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціальних технічних засобів є неможливим, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до вимог Інструкції проводиться лише в закладі охорони здоров`я.

Що стосується того, що правопорушника не було належно чином повідомлено про день та час слухання справи, то вважаю, що адміністративне провадження неодноразово призначалось до слухання в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів адміністративного правопорушення, 07 березня 2019 року у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, судовий розгляд було відкладено на 14 березня 2019 року, про що належним чином повідомлений захисник Шатрюка О ОСОБА_6 . адвокат Грищук Д.В., що підтверджується розпискою, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася до суду. На наступне судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився до суду, знаючи про те, що в провадженні місцевого суду на розгляді перебуває відносно нього справа про вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому об`єктивно міг і повинен був знайти можливість прийняти участь в його розгляді, зважаючи на те, що захиснику було відомо про час та дату судового розгляду, проте ОСОБА_1 сформував своєю поведінкою думку місцевого суду про намагання затягнути розгляд провадження до закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, в межах яких може бути накладено адміністративне стягнення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Враховуючи викладене, суд обґрунтовано розглянув матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у відсутності останнього, але у присутності його захисника, не порушуючи законні права та інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Також вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено право ОСОБА_1 на захист, а тому постанова суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо нього.

Не відсторонення працівниками поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує наявності його вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, крім того матеріали про вчинення адміністративного правопорушення містять розписку ОСОБА_1 , яку він власноручно склав та зобов`язувався залишити автомобіль на місці зупинки. Даний факт не заперечував сам ОСОБА_1 , що підтверджується записом звукозапису фіксації судового засідання та допитаним свідком ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП твердження захисника про не зазначення в протоколі рік вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не спростовує факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Під час судового розгляду матеріалів відносно ОСОБА_1 , суд вірно встановив дату, час та рік відмови останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того запис фіксації судового засідання підтверджує, що останній не заперечував рік вчинення ним правопорушення.

Відсутність інформації про притягнення раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не спростовує факт відмови останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння. Крім того свідок ОСОБА_4 пояснила, що дані про ОСОБА_1 були перевірені через систему "Армор", у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, крім того відомості про наявні судові рішення також були записані в день складання протоколу.

Наявність розбіжностей у даті ухвалення судового рішення, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, не є підставою для скасування постанови та закриття провадження.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 15 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 3 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 . адвоката Грищука Д.В. без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.