Справа № 462/7976/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/308/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Буковинської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 13 лютого 2019 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м Львова від 13.02.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 05 грудня 2018 року близько 12 год. 40 хв. у місті Львові на вулиці Любінській, 162 здійснював господарську діяльність транспортним засобом марки «Hyundai» НОМЕР_1 без одержання ліцензії на перевезення пасажирів, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова судді прийнята без врахування характеру правопорушення і не відповідає чинному законодавству.

Апелянт зазначає, що копію постанови отримав лише 25 лютого 2019 року, а тому не знав змісту постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що протокол був складений ОСОБА_2 - головним спеціалістом відділу центрального контролю та нагляду за безпекою на транспорті, без участі свідків. При винесені постанови суддею не були враховані його пояснення, не враховано його права щодо подачі додаткових доказів. Обставини події викладені у протоколі не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що того дня навчав свою дружину водити автомобіль. На це він має право і дружина давала пояснення, але інспектор не вказав її, як свідка, і його клопотання про це було відхилено. Наявність фотографії з транспортним засобом на якому є «фішки» не може бути підтвердженням підозри інспектора про здійснення самостійної, регулярної, тривалої господарської діяльності та отримання від неї прибутку без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання. У справі доказів цього немає. У протоколі немає посилання на спеціальну норму закону за порушення якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП. У даному випадку немає покликання на ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222 від 02.03.2015. Крім того в протоколі не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не вказано яким саме чином надавалися послуги з перевезення пасажирів у таксі, не вказано прізвища пасажирів, не зафіксовано систематичність його дій, не зафіксовано отримання коштів за послугу нібито надану ним. Наявність «фішки» на автомобілі не доводить, що він займається господарською діяльністю систематично та отримує прибуток від перевезення пасажирів.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що не заперечує факт знаходження на автомобілі «фішки», але при цьому працівники поліції не зафіксували наявність букви «У», яка дозволяє здійснювати навчання водіїв. Його дружина отримала права, але не мала навиків водіння і він її навчав. Будь-якої господарської діяльності не здійснював, а тому йому не потрібна була відповідна ліцензія. Коли до нього підійшли працівники поліції, то він перебував за кермом автомобіля, який стояв, оскільки очікував дружину. ЇЇ працівники поліції не захотіли вислухати і, як свідка, не залучили. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення на нього був складений безпідставною.

Захисник - адвокат Буковинська С.В. у суді апеляційної інстанції пояснила, що ОСОБА_1 господарською діяльністю не займається, щодо нього не було проведено жодних перевірок, крім того йому не надходили будь-які попередження щодо незаконного здійснення господарської діяльності. Також немає у справі підтвердження фіксування систематичності отримання прибутків від нібито здійснення господарської діяльності щодо перевезення пасажирів, тобто використання автомобіля, як таксі. Таким чином будь-які сумніви повинні трактуватися на користь ОСОБА_1 , оскільки підтвердження вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП ні в протоколі, ні в матеріалах справи немає. Наявна у справі фотографія нічого не підтверджує.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Буковинську С.В. на підтримку апеляційної скарги, дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Поважні причини пропуску скаржником строку на подачу апеляції знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що із матеріалів провадження не вбачається ознак порушення ОСОБА_1 провадження господарської діяльності. З огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вимогами ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», на який покликається суддя, передбачено зокрема, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`явити особам, які уповноваженні здійснювати контроль на автомобільному транспортні та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують пасажирські перевезення.

Однак з матеріалів справи вбачається, що вказані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані, оскільки судом не повно встановлені обставини справи та зазначено, що 05 грудня 2018 року близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_1 у місті Львові на вулиці Любінській, 162 здійснював господарську діяльність транспортним засобом марки «Hyundai» НОМЕР_1 без одержання ліцензії на перевезення пасажирів, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний головний спеціаліст відділу центрального контролю та нагляду за безпекою та транспорту ОСОБА_2 , який складав протокол та пояснив, що дійсно ОСОБА_1 , 05 грудня 2018 року о 12 год. 40 хв., здійснював господарську діяльність транспортним засобом марки «Hyundai» НОМЕР_1 без одержання ліцензії на перевезення пасажирів, оскільки він надавав послуги перевезення таксі особі, яка прибула в аеропорт та крім того він неодноразово був очевидцем надання таких послуг ОСОБА_1 При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо пасажира, якого перевозили; немає підтвердження здійснення оплати послуг перевезення; не надано підтвердження поясненьням свідка ОСОБА_2 про неодноразові надання послуг ОСОБА_1 по перевезенню пасажирів. У матеріалах справи відсутні дані про залучення будь-якого свідка, який би був неупередженим по даному питанню, на підтвердження викладеному у протоколі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні дій за які передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню, у зв`язку з тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 26.08.2016 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах