Постанова

Іменем України

14 лютого 2019 року

смт Краснопілля

справа № 578/1146/18

провадження № 3/578/5/19

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянув адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/, права, передбачені статтею 268 КУпАП, роз'яснені, -

Встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2018 року серії СхРУ № 375866, складеного старшим інспектором прикордонної служби ВПС «Краснопілля» лейтенантом ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5 11 листопада 2018 року о 23.30 год на напрямку населених пунктів Підвисоке (Російська Федерація) - Високе (Україна) в районі інформаційного покажчика № 317 («Увага! Державний кордон України. Прохід заборонено!») здійснив на автомобілі марки «УАЗ», без номерного знаку з вантажем ТНС, незаконний перетин державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску (контролю) з Російської Федерації на Україну та на відстані близько 6 км від державного кордону був затримані працівниками прикордонної служби.

ОСОБА_5 в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП, не визнав та пояснив, що у вказаний день державного кордону України не перетинав, був на польовій дорозі в районі хуторів Високе-Просіки, поблизу села Покровка Краснопільського району Сумської області на автомобілі марки «TOYOTA PRADO», номерний знак НОМЕР_1, разом з товаришем ОСОБА_6 на полюванні, що наміру перетинати кордон у нього не було. Близько 17.00 год. на відстані 6-7 км від державного кордону був затриманий працівниками СБУ, які перевірили у нього документи і затримали, при собі мав паспорт, зброю та дозвіл на зброю. Тримали його до 02.00 год. поки не приїхав адвокат. Працівники прикордонної служби до нього не підходили, пояснень не давав. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, про адміністративні матеріали дізнався лише тоді, коли прийшла судова повістка. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йому не знайомі і він їх на місці затримання не бачив. Також йому є незрозумілим про який транспортний засіб марки «УАЗ» зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, адже він весь час перебував на полюванні на своєму автомобілі марки «TOYOTA PRADO». Крім цього, у зазначений у протоколі час події 23.30 год. він фізично не міг пересікати державний кордон, оскільки з 17.00 год. був затриманий працівниками СБУ і стояв у полі.

Захисники особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернули увагу суду на численні порушення з боку прикордонників при складанні адміністративного матеріалу, зокрема, на невірну кваліфікацію правопорушення; незаконне затримання та порушення чинного законодавства щодо затриманої особи; наявні перекручення фактичних обставин справи, як-то місце та час затримання ОСОБА_1 Просили суд закрити справу за недоведеністю вини ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що 11.11.2018 він разом із ОСОБА_5 був на полюванні на автомобілі марки «TOYOTA PRADO». На напрямку с. Високе в сторону с. Покровка Краснопільського району Сумської області їх зупинила група осіб в масках, їх затримали і тримали декілька годин у полі, доки не приїхав адвокат. Працівники прикордонної служби до них не підходили, документів не складали.

Заслухавши учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за частиною першою статті 204 1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за здійснення перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, і суб'єктивна сторона правопорушення передбачає прямий умисел. Тобто, особа, яка його вчинила, усвідомлювала, що вона незаконно перетнула державний кордон чи здійснила спробу такого перетину, та бажала вчинити такі протиправні дії.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №375866 від 11.11.2018, Схема місцевості району затримання (виявлення) правопорушників від 11.11.2018, письмові пояснення ОСОБА_1; а також паспортні дані особи, усього на 6 арк.

Правові засади здійснення прикордонного контролю визначені статтею 3 Закону України "Про прикордонний контроль", зокрема, під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Державну прикордонну службу України", іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України. Якщо міжнародним договором, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що встановлені цим Законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", визначено основні функції Державної прикордонної служби України, серед яких, в тому числі, і здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Як встановлено у суді, факт перебування ОСОБА_1 поряд з державним кордоном України сам по собі не викриває останнього в його перетинанні, а отже, не свідчить про наявність в його діях події чи складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП.

Крім того, по даній справі не доведено наявність прямого умислу ОСОБА_1 на вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.

Покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, та свідка ОСОБА_6 матеріалами справи не спростовуються, а навпаки, узгоджуються між собою.

Для зясування фактичних обставин справи до суду викликалися інспектор Перець М.М. та зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_9, про причину неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

З огляду на викладене, протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності не можуть слугувати достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 204-1 КУпАП.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобовязань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини та досліджені судом докази, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП України, в зв'язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 247, 252, 268, 269, 280, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А.І. Косар