П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2019 Справа №607/10080/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

10.04.2019 р. о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого проживання, що в м. Тернополі по вул. Бродівська, 54/805, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері гр. ОСОБА_2, а саме, ображала її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст розяснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винною себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнала повністю та щиро розкаялася, пояснивши, що вона примирилася зі своєю матірю.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просила суворо не карати її доньку, оскільки примирилася з останньою.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 278144 від 17.04.2019 р.; довідкою про результати розгляду по заяві гр. ОСОБА_2 від 17.04.2019 р.; письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.04.2019 р.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно винна у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність, але з урахуванням обставин справи, суд вважає застосувати ст.22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, а адміністративну справу за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, оскільки діяння, вчинене ОСОБА_1 містило в собі усі юридичні і субєктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії субєктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, при цьому, суд врахував щире каяття правопорушниці, ту обставину, що вона усвідомила протиправність своєї поведінки і є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати правопорушень, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_3