Справа №522/1081/19
Провадження №3/522/1157/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, має неповнолітніх дітей, не працює, ФОП ОСОБА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

- за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 23.01.2019 року, суддя отримала 24.01.2019 року, 21.12.2018 року ОСОБА_2 прийшла до навчального закладу №90 та спричинила своєму малолітньому сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, психологічне насилля, а саме, дитина з матірю не хоче спілкуватися, після її візитів до школи дитина становиться пригнічена. Психічно настроєний, дитина замикається, спілкуватися з матірю дитина не хоче, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №126906 від 14.01.2019 року за ч.1 ст.173-2 КпАП України, який ОСОБА_2 підписала, та зазначила, що з протоколом не згодна.

01.12.2019 року ОСОБА_2 надала до суду заяву про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В заяві ОСОБА_2 зазначила, що в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази щодо дій, які призвели б до психологічного насилля в сімї по відношенню до її сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні 04.02.2019 року ОСОБА_2 зявилася, вину не визнала, та пояснила, що 21.12.2018 року вона прийшла в школу до свого сина ОСОБА_4 зі своїм пятирічним сином ОСОБА_5 з метою передачі йому подарунка до дня ОСОБА_6. В класі ОСОБА_3 не було, та вона залишилася його дочекатися. Коли прийшов ОСОБА_3, її молодший син дав йому подарунок, вона запитала як у дитини справи, та у звязку з тим, що йшов урок, він взяв подарунок, сів за парту, а вона пішла. Вважає, що в її діях не було ніякого насильства. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що в той же день було батьківські збори, вона пришла раніше, а класний керівник повідомила, що син залишив подарунок та запропонувала його забрати. А 14.01.2019 року її викликали у поліцію та надали заяву ОСОБА_7, в якій останній просив притягнути її до адміністративної відповідальності за психологічне насильство над неповнолітнім. Вважає, що ніяких інцидентів в школі не було, вона просто намагається побачитися з сином, який на теперішній час проживає з батьком, батьківських прав вона не позбавлена, з цього приводу є рішення суду, а на даний час в суді є справа щодо визначення місця проживання дитини. Крім того, вона 23.11.2018 року зверталася до поліції з заявою щодо дій ОСОБА_7, так як він її вагітну штовхав. Крім того, ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_7 на протязі пяти років не дає їй бачитися з сином та налаштовує старшу доньку проти неї.

В судове засідання 04.02.2019 року зявився ОСОБА_7, який зазначив, що ОСОБА_2 приходиться до школи у клас, де присутні діти, які її ніколи не бачили, а його син ОСОБА_4 ховається від неї. В школі по пятницях батькам вхід вільний, вона прийшла зі своєю молодшою дитиною та у присутності усіх заявила сину, що це його молодший брат. Далі ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_3 з 21.01.2013 року він виховує сам, з матірю вони не бачаться, дитині він потім розповів, що це його мати, але він ніколи про неї не питає. Згідно висновку органу опіки та піклування ОСОБА_2 може бачитися з сином три рази на тиждень з 15.00 год. до 17.00 год., але ніколи не приходила до них, вони живуть на дачі, а тільки до школи. Дитина після того, як вона зявляється у школі, не хоче йти до школи, тому що не хоче з нею бачитися та щоб до нього приходила Також ОСОБА_7 розповів, що в них є ще старша донька, 21 рік, яка також пішла від матері та проживає з ним. ОСОБА_7 також зазначив, що є висновок Приморського ВП, на підставі якого й було складено зазначений протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім того було опитано класного керівника ОСОБА_8, яка повідомила, що дійсно після візитів ОСОБА_1 малолітній ОСОБА_3 перебуває у емоційно пригніченому стані, був сумним, засмученим, закрився в собі, від спілкування з біологічною мамою хлопчик всіляко ухилявся, на контакт не йшов, на запитання однокласників стосовно того, хто до нього приходив, відповідав, що не знає цю жінку. ОСОБА_7 пояснив, що все майно він залишив ОСОБА_9, тому вони проживають на дачі, вона туди ніколи не приїжджала, а коли вона стала заявлятися у школі, все розповів дітям, після чого ОСОБА_3 сказав що не хоче з нею спілкуватися.

Розгляд справи було відкладено на 20.02.2019 року.

В судове засідання 20.02.2019 року зявилася свідок ОСОБА_10, яка пояснила, що працює в школі №90 і є класним керівником 5-Г класу, в якому навчається малолітній ОСОБА_3 Далі зазначила, що знає батька дитини, який відвідує батьківські збори, та забирає сина зі шкоди. Також знає ОСОБА_11 з кінця вересня 2018 року, яка представилася матірю ОСОБА_3, та яка коли приходила декілька раз до школи, цікавиться справами сина та чи можливо підійти до дитини. Також знає що батьки ОСОБА_3 розлучені. У школі вона бачила мати ОСОБА_3 три рази, вона була присутня на батьківських зборах у кінці 2018 року - 23.12.2018 року. Далі зазначила, що ОСОБА_2 приходила до школи на перервах до класу та намагалася поговорити з сином, але дитина не має бажання з нею спілкуватися, відштовхується у бік, розмовляти з нею не хоче, ховався за неї або за кафедрою. Учні класу все бачать, та питають хто до нього приходив. ОСОБА_3 починає злитися, психувати та відповідав, що не знає цю жінку, одного разу навіть плакав, а вона, як класний керівник, його заспокоювала. Останнього разу ОСОБА_2 приходила до школи 19.12.2018 року та намагалася надати йому подарунок, який дитина не хтіла брати, але щоб не привертати до себе уваги, взяв подарунок, але так і залишив його у класі.

На питання ОСОБА_1, ОСОБА_10 зазначила, що не памятає, щоб остання цікавилася, чи впливають її візити на навчання сина. Щодо навчання сина, цікавилася, також запитувала, що їй робити з подарунком, який ОСОБА_3 не взяв. Також пояснила, що її ніхто не запитував, чи нервувала дитина після того як до школи приходила його мати, а також писала пояснення.

У судовому засідання 20.02.2019 року ОСОБА_2 зявилася, та пояснила, що психологічного насильства вона не чинила, та вчителька їй ніколи не казала, що її візити якось впливають на її сина.

У судове засідання 20.02.2019 року зявився ОСОБА_7 та пояснив, що ОСОБА_2 розуміє, що дитина з нею не хоче спілкуватися, знає, що вона його мати, але він знаходиться у школі та не може її залишити

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ГР №126906 від 14.01.2019 року; заявою ОСОБА_7 на адресу начальника Приморського ВП в м.Одесі ГУНП України в Одеській області від 21.12.2018 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_7 просив захистити його малолітнього сина ОСОБА_3 від незаконних дій ОСОБА_1; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.01.2019 року, з яких вбачається, що дійсно вона 21.12.2018 року приходила до школи до сина з метою передачі подарунків, в своїх діях психологічного насильства не вбачає; поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні 04.02.2019 року; письмовими поясненнями класного керівника ОСОБА_8 від 14.01.2019 року, в яких зазначено, що 21.12.2019 року ОСОБА_2 прийшло до школи з малолітньою дитиною, представилася як мати ОСОБА_3, та подарувала йому подарунок, після того як вона пішла, дитина була засмучена, на питання однокласників, відповідав роздратовано, неохоче, що не знає ні жінку, ні хлопчика, та залишив пакет у класі; та поясненнями ОСОБА_7 наданими у судовому засіданні 04.02.2019 року, вважаю, що адміністративне провадження стосовно ОСОБА_2, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею, є матеріальним, тобто потребує не тільки події, але й наявність вини (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що призвело до настання певних наслідків.

Водночас, з направленого до суду протоколу та наданих до нього документів відсутні підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно умисно здійснила психологічне насильство в сімї у відношенні до свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, також вказані факти не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 21.12.2018 року приходила до школи зі своїм пятирічним сином, де навчається її син ОСОБА_4, з метою побачити його та подарувати йому подарунок, але умисного вчинення нею будь-яких діянь психологічного характеру (застосування насильства) по відношенню до свого сина ОСОБА_3 не підтверджується, крім того суд при цьому враховує що між батьками існує спір щодо часів зустрічей з сином. Таким чином, суд не вбачає в діях ОСОБА_1,ознак правопорушення передчасних ч.1 ст.173-2 КУпАП, а таким справа підлягає закриттю

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне порушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 173-2, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі 522/1081/19 провадження №3/522/1157/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Л.В.Домусчі