Справа № 751/2529/19
Провадження №3/751/675/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сащенка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого,

В с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 149999 від 10.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , 10.04.2019 року о 02 год 00 хв в м. Чернігові по вул. Першої Гвардійської Армії, 39 (дворова територія), після дорожньо транспортної пригоди за його участі та участі Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_1 , вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком лікаря №203. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що біля будинку де він проживає, припаркував свій автомобіль. Однак, близько 01 год ночі він побачив, що звільнилось місце і вирішив переставити автомобіль. Під час здійснення маневру він ненавмисно зачепив автомобіль сусіда. В цей час сусід вийшов і вони з ним домовились про відшкодування шкоди, а також, що він не буде викликати поліцію. Коли повернувся додому, то від відчаю випив дві чарки горілки. Через деякий час побачив на вулиці поліцейську машину і дізнався про те, що наряд викликала дружина потерпілого. Зазначив, що визнав перед потерпілим факт спричинення шкоди, узгодив з ним суму компенсації, домовилися вирішити мирним шляхом та не повідомляти поліцію, а тому пішов з місця пригоди. Про вказані обставини повідомляв поліцейських.

Захисник в судовому засіданні вказав, що дійсно за участю ОСОБА_1 відбулась ДТП. З потерпілим на місці домовились щодо відшкодування шкоди мирним шляхом, без виклику поліцейських. Однак, дружина потерпілого викликала поліцію. ОСОБА_1 не порушував п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України. Вказує, що відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а тому просив закрити провадження у справі.

Після перерви ОСОБА_1 та його захисник не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог п.2.10 «є» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №149999 від 10.04.2019 року складено за те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду. До вказаного протоколу, як доказ, додано висновок медичного огляду №203, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Також додано відеозапис, на якому зафіксовані події після прибуття працівників поліції.

В той же час, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що він прокинувся серед ночі, так як спрацювала сигналізація на його автомобілі. Він розбудив дружину, а сам побіг на вулицю. Біля машини побачив сусіда, який під час руху транспортним засобом зачепив його автомобіль. Вони домовились з ним, що він відшкодує всі збитки. Коли він повернувся додому та розповів про цей випадок дружині, остання викликала поліцію. Коли приїхала поліція, то ОСОБА_1 сам вийшов з квартири. Вказав, що писав письмові пояснення після проведення медичного огляду та отримання результатів щодо ОСОБА_1 Поліції повідомляв, що після ДТП домовились вирішити добровільно, без виклику поліції.

Отже, з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 вбачається, що після того, як ОСОБА_1 скоїв наїзд на автомобіль, вони не викликали поліцію, а бажали вирішити питання про відшкодування шкоди самостійно.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання ОСОБА_1 щодо досягнення домовленості з потерпілим на місці пригоди та того, що вони домовилися не викликати поліцейських, оскільки вважали ситуацію вичерпною, оскільки свідок ОСОБА_2 підтвердив вищевказані обставини.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, слід враховувати, що об`єктивна сторона цього правопорушення ставить в обов`язок особи за участю якої сталася дорожньо-транспортна пригода не вживати алкоголь, наркотики, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Встановлені судом обставини, зокрема пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 свідчать про те, що у ОСОБА_1 фактично не було обов`язку не вживати алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, оскільки після ДТП він та потерпілий ОСОБА_2 порозумілися про добровільне відшкодування завданої шкоди та працівників поліції для фіксації факту ДТП на місце пригоди не викликали. Але тільки згодом, після того, як ОСОБА_1 покинув місце ДТП, не будучи фактично особою, яка зобов`язана виконувати приписи п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, дружина ОСОБА_2 викликала поліцію, про що ОСОБА_1 навіть не було відомо.

Таким чином, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України не підтверджуються достатніми та допустимими доказами, які були наявні в матеріалах справи та більш того, фактично були спростовані поясненнями ОСОБА_1 та допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_2

При цьому, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч.4 ст. 130, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: Н.В. Маслюк