Справа № 309/3291/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.04.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2019 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 03 листопада 2018 року о 02-ій годині 50 хвилин по вул. Керамічній у м. Хуст, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Вайпер», б / н, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що не був повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв'язку із чим, був позбавлений можливості подавати відповідні клопотання, заяви чи пояснення, що призвело до неповноти судового розгляду. Стверджує, що 03.11.2018 о 02 год. 50 хв. був зупинений працівниками поліції під час керування мотоциклом, і працівник поліції запитав його чи вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що вчора випив одне пиво, після чого, працівник поліції попросив його написати в протоколі, що він випив одне пиво, однак, не зазначати коли саме. Разом із тим, вказує на те, що висновок медичного огляду № 105 від 03.11.2018 не є належним та допустимим доказом, оскільки з такого не вбачається, на підставі чого лікарем було зроблено висновок про те, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, і у такому відсутні будь-які посилання на акт медичного огляду чи проведені лабораторні дослідження з виявленням у нього алкоголю із зазначенням кількості проміле. Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення; що даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та викладені у постанові висновки апеляційний суд приходить до суджень про те, що вказані вимоги закону не були дотримані як поліцейським СРПП № 4 Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області Яким М. М. при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови визнаються такими, що заслуговують на увагу.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 03 листопада2018 року о 02-ій годині 50 хвилин по вул. Керамічній у м. Хуст, керував мотоциклом марки «Вайпер», без номерного знаку, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» ПДР. При цьому, у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 278970 від 03.11.2018, висновком медичного огляду № 105 від 03.11.2018, наявними у протоколі поясненнями ОСОБА_1 про те, що випив одне пиво, та іншими матеріалами справи. На будь-які інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у постанові судді не вказується.

Однак, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 9 «а» ПДР та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв'язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку.

Разом із тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участі в розгляді справи, а в матеріалах справи відсутні дані про те, що суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, що у свою чергу свідчить про те, що слушними є і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, що призвело до позбавлення його можливості подавати відповідні клопотання, заяви чи пояснення та, відповідно, до неповноти судового розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що 03.11.2018 о 02 год. 50 хв. його було зупинено працівниками поліції під час керуванням мотоциклом, і працівник поліції запитав йог очи вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що вчора випив одне пиво, після чого, працівник поліції попросив його написати в протоколі, що він випив одне пиво, однак, не зазначати коли саме.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння є висновок медичного огляду від 03.11.2018, складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 105, складеному о 03 год. 20 хв. 03.11.2018, що у свою чергу спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що з Висновку не вбачається, на підставі чого лікарем було зроблено висновок про те, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, і що у Висновку відсутні будь-які посилання на акт медичного огляду.

Проте, вищевказаний Висновок не містить відомостей про вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1, у тому числі й у кількості, що перевищує допустиму відповідно до закону норму - 0, 2 %, яка не тягне настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що у свою чергу свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що у Висновку відсутні посилання на проведені лабораторні дослідження з виявленням кількості проміле.

Крім того, у матеріалах справи, які були направлені з Хустського відділу поліції до Хустського районного суду відсутні й відомості про те, які саме ознаки алкогольного сп'яніння були виявлені у гр. ОСОБА_1, на підставі яких його було направлено на медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, а також про те, на підставі яких саме лабораторних досліджень лікар прийшов до висновку про те, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Посадові особи Хустського відділу поліції, направляючи матеріали справи про адміністративне правопорушення на розгляд до місцевого суду не звернули увагу і на те, що до матеріалів справи не приєднана копія Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - документ, у якому містяться відомості про результати огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров'я, і на підставі якого складено вищевказаний Висновок.

Однак, вищенаведені обставини, залишились поза увагою суду першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1.

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що протокол складено щодо ОСОБА_1 без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, і що у свою чергу призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимог ст. 33 КУпАП не з'ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а лише формально зазначено що такі враховуються, що у свою чергу підтверджується відсутністю таких відомостей у матеріалах справи. При цьому, в матеріалах справи відсутні й передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, у тому числі мотоциклом, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.

Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з'ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, Управління патрульної поліції, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.

Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, витребувати і приєднати до справи належні докази у підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці в стані алкогольного сп'яніння, а суду першої інстанції - на підставі зібраних доказів, надавши належну оцінку й доводам, які містяться в поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.

Крім того, під час належного оформлення також підлягає з'ясуванню чи були в інспектора Якима М. М., який складав протокол, та лікаря ОСОБА_3, яка склала Висновок щодо ОСОБА_1, підстави для фальсифікації цих документів.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі ч. 1 ст. 247 та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, допущених при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, а також у зв'язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга - частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, задовольнити частково.

Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 28 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Хустського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан