Дата документу 27.05.2019
ЄУ № 420/471/19
Провадження №3/420/136/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УРАЇНИ
27 травня 2019 року смт. Новопсков
Луганська область
Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Чалого А.В., за участю секретаря судових засідань Войтенко О.А., прокурора Ляхова А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старобільськ Луганської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 16.02.2001, одруженого, пенсіонера, депутата Новопсковської селищної ради, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 будучи депутатом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, 20.02.2018 року на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №4443/2018/833453 придбав транспортний засіб марки MITSUBISHI модель L 200, 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , ціна транспортного засобу 262379,25 грн., у зв`язку з чим, у депутата Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1 виник обов`язок, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про це НАЗК. ОСОБА_1 у продовж періоду часу з 00 год. 00 хв. 21.02.2018 по 23 год. 59 хв. 02.03.2018 року письмово не повідомив про суттєві зміни у його майновому стані, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визнав повністю, підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, просив суд призначити мінімальне стягнення.
Прокурор в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, наполягав на притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Рішенням І сесії VII скликання Новопсковської селищної ради № 1/1 від 06.11.2015 «Про інформацію Новопсковської селищної виборчої комісії Новопсковського району Луганської області «Про підсумки виборів Новопсковського селищного голови та депутатів Новопсковської селищної ради»», визнано повноваження депутата вказаної ради ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до повідомлення депутатів Новопсковської селищної ради VII скликання про ознайомлення з пам`яткою для осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в частині дотримання розділу 7 «Фінансовий контроль» закону України «Про запобігання корупції», депутат ОСОБА_1 ознайомлений під підпис.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

За таких обставин, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись вимогами Закону, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №66 відносно ОСОБА_1 складено 19.03.2019 року.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що у протоколах про адміністративне правопорушення зазначено датою його виявлення дату складання протоколу, проте до протоколів додано матеріали, які свідчать про те, що даний факт був виявлений раніше.

В матеріалах справи міститься запити Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України за вих.№864/39/111/01-2019 від 01.02.2019, адресований Новопсковському селищному голові, про надання рішення сесії, що підтверджує повноваження депутата ОСОБА_1 , характеристику та довідку про склад сім`ї, відомостей щодо ознайомлення з вимогами обмеження, встановленими Законом України «Про запобігання корупції».

Крім того, в матеріалах справи містяться запити Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України за вих.№863/39/111/01-2019 від 01.02.2019, адресовані начальнику регіонального сервісного центру МВС в Луганській області про надання відомостей про реєстрацію, знаття з реєстрації транспортних засобів за ОСОБА_1 .

Наведені матеріали, які вказують на цілеспрямований збір Управлінням захисту економіки в Луганській області доказів щодо конкретного факту, за яким пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення, дають підстави зробити висновок, що вказаний факт було виявлено, щонайменше, 01.02.2019 року.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ч.3 ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у справі «Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/1Є1) європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень… Хоча Суд не вважає за належне вказувати на те, наскільки тривалим повинен бути строк давності, він вважає, що такий підхід, коли строк притягнення до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарних справах, які стосуються суддів, є невизначеним, становить серйозну загрозу принципові юридичної визначеності» (§§137, 139).

У справі «ВАТ "Нефтяна компанія Юкос" проти Росії» (OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, рішення від 20.09.2011 р., заява № 14902/04) ЄСПЛ нагадав «принцип, що міститься, перш за все, у статті 7 Конвенції, але охоплюється також поняттям верховенства права і вимогою законності в статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції тільки закон може визначати злочин і передбачати за нього покарання. У той час як він, зокрема, забороняє поширення існуючих злочинів на дії, які раніше такими не були, він також встановлює принцип, що кримінальний закон не повинен тлумачитися розширено на шкоду обвинуваченому, наприклад, за аналогією. Звідси випливає, що злочини і відповідні покарання повинні бути ясно визначені законом. Дана вимога задовольняється, якщо особа може усвідомлювати за рахунок формулювання норми, при необхідності за допомогою правової консультації, за які дії та бездіяльність він може нести кримінальну відповідальність… Крім того, термін "закон" передбачає якісні вимоги, включаючи доступність і передбачуваність… Суд раніше визначав термін давності як передбачене законом право порушника не бути підданим переслідуванню або притягнутим до суду після закінчення певного строку після вчинення правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, та запобігання обмеженням прав обвинувачених, які можуть бути порушені, якщо суди повинні будуть прийняти рішення на підставі доказів, що можуть стати неповними з плином часу» (§567, 568). Зокрема, в цій справі ЄСПЛ прийшов до висновку, що рішення Конституційного Суду РФ, яке дозволило не застосувати норму закону щодо строку давності в цій справі, становило непередбачуване тлумачення норм закону, що суперечило принципу правової визначеності, а отже становило порушення норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Враховуючи викладене, суд зазначає, що практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.:OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, §571).

На думку суду, в даній справі моментом виявлення правопорушення слід вважати не дату складення протоколу, а момент його виявлення працівниками УЗЕ в Луганській області, оскільки саме на підставі зібраних ними матеріалів пізніше був складений протокол про адміністративні правопорушення. Інше тлумачення могло б призвести до порушення стандартів, сформульованих ЄСПЛ при тлумаченні положень статей 1, 6, 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Тобто з 01.02.2019 року і починаються відраховуватися строки притягнення до адміністративної відповідальності, з дати, коли працівниками УЗЕ в Луганській області виявлено вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги вимоги ч.3 ст. 38 КУпАП, яка передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, суд приходить до висновку, що вказані строки на момент розгляду справи закінчилися, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате закривається у разі закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ЗУ«Про запобігання корупції», ст.ст.38,247, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

Головуючий: А.В.Чалий