КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/824/124/2019 Головуючий в суді 1-ї інстанції: Кафтанов В.В.
Категорія: ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шевченка Т.М., прокурора Безгинського Ю.С., за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та у його інтересах адвоката Аніпка С.В. на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2018 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2018 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП та на підставі ч.3 ст. 38 КУпАП провадження у справі закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП та закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у справі відсутні належні, допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та реальної заінтересованості у власному збагаченні чи збагаченні інших осіб.

Так, за результатами голосування було прийняте рішення Гостомельською селищною радою, а не депутатом Гостомельської селищної ради Київської області ОСОБА_1 особисто. При цьому, не доведено, що існує зв`язок між службовими повноваженнями, які він виконує та його особистим інтересом.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у тому числі й ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , приймалося на сесії колегіального органу Гостомельської селищної ради, воно є законним і ніким не оспорюється, а у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 особисто не приймалось рішення про надання такого дозволу, тому у нього відсутній конфлікт інтересів. Крім того, адвокат вважає, що конфлікт інтересів у даному випадку врегульований шляхом процедури винесення на обговорення сесії ради вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Адвокат зауважує на те, що депутат Гостомельської селищної ради ОСОБА_1 , приймаючи участь у голосуванні за прийняття рішення, як обраний депутат Гостомельської селищної ради, діяв виключно в інтересах територіальної громади, що відповідає положенням статті 39 Закону України «Про запобігання корупції», а тому в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, так як в даному випадку було реалізовано право депутата селищної ради на встановлені законами та Конституцією України права та обов`язки, у тому числі на голосування ним особисто виключно в інтересах територіальної громади селища Гостомеля.

В апеляційній скарзі адвокат Аніпко С.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що з матеріалів справи не можна встановити, з посиланням на належні, допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та реальної заінтересованості у власному збагаченні чи збагаченні інших осіб. За результатами голосування було прийняте рішення Гостомельською селищною радою, а не депутатом Гостомельської селищної ради Київської області ОСОБА_1 особисто, та не доведено, що існує зв`язок між службовими повноваженнями, які він виконує та його особистим інтересом.

Крім того, конфлікт інтересів у даному випадку врегульований шляхом процедури винесення на обговорення сесії ради вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, де вочевидь колегіальний орган приймає до уваги наявну заінтересованість будь-кого у вирішені цього питання.

Вважає, що матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 , мав умисел та будь-яку особисту зацікавленість чи інтерес при прийнятті участі у голосуванні на сесії селищної ради, а тому висновок щодо скоєння корупційного правопорушення ним, є лише припущенням особи, яка склала протокол, що є предметом розгляду.

Дії ОСОБА_1 , не мали умисного характеру та не були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди, мета одержання неправомірної вигоди та її розмір відсутня, а тому участь у засіданні ради та голосування за проект рішення не можна розглядати як корупційне діяння.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та у його інтересах адвоката Шевченка Т.М., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з представлених матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/65, ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі депутата Гостомельської селищної ради Київської області, тобто особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, на яку поширюється дія Закону «Про запобігання корупції» (далі Закон), 21.04.2016 року на засіданні 7-ї сесії Гостомельської селищної ради Київської області під час розгляду питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», що стосувалось його близької особи (матері) - ОСОБА_2 , яке відбулось у приміщенні Гостомельської селищної ради за адресою: смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, встановлені пунктами 1,2 частини першої статті 28 Закону та частини першої статтею 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі депутата Гостомельської селищної ради Київської області, на яку поширюється дія Закону, 21.04.2016 року на засіданні 7-ї сесії Гостомельської селищної ради Київської області, яке відбулось у приміщенні Гостомельської селищної ради за адресою: смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, 125, під час розгляду питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», що стосувалось його близької особи (матері) - ОСОБА_2 , вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, встановлені пунктом 3 частини першої статті 28 та частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаним обставинам, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, які наявні в матеріалах справи, суддя районного суду дав об`єктивну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Диспозиція ч.2 ст. 172-7 КУпАП передбачає відповідальінсть зак вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно до абзацу 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, для реального конфлікту інтересів, характерна наявність чотирьох об`єктивних компонентів: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих мотивів. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Таким чином, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими чи представницькими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових чи представницьких повноважень. При цьому конфлікт інтересів має бути реальним і передбачуваним.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», депутат представляє інтереси всієї територіальної громад/ має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органам,- виконує їх доручення. Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Таким чином, з викладеного та зазначених вище норм Законів випливає, що не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її представницькими повноваження можуть не суперечити один одному.

Крім того, з матеріалів справи не можна встановити, з посиланням на належні, допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та реальної заінтересованості у власному збагаченні чи збагаченні інших осіб.

Так, за результатами голосування було прийняте рішення Гостомельською селищною радою, а не депутатом Гостомельської селищної ради Київської області ОСОБА_1 особисто. При цьому, не доведено, що існує зв`язок між службовими повноваженнями, які він виконує та його особистим інтересом.

Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у тому числі й ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , приймалося на сесії колегіального органу Гостомельської селищної ради, воно є законним і ніким не оспорюється, а у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 особисто не приймалось рішення про надання такого дозволу, тому в його діях відсутні вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

З огляду на викладене, апеляційні скарги ОСОБА_1 та у його інтересах адвоката Аніпка С.В. підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні, в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, з огляду того, що в його діях відсутній вказаний склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та у його інтересах адвоката Аніпка С.В.- задовольнити частково.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 31 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП та на підставі ч.3 ст. 38 КУпАП провадження у справі закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - змінити.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.М. Чорний