Справа №359/2702/19 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.
Провадження №33/824/2148/19 Доповідач у ІІ інстанції Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

представника Київської митниці ДФС Захарова А.О.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС Юрків В.В., на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого фізичною особою-підприємцем, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ,-

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 3900 доларів США та 250 євро, - повернуто ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2019 року о 11 год. 30 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», громадянин України ОСОБА_1 , який відлітав до Німеччини, м. Берлін, літаком авіакомпанії «RYANAIR», рейсом FR 3199, обрав за формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор». Після перетину «білої лінії» у громадянина України ОСОБА_1 було виявлено 10 220 євро та 3900 доларів США. За протоколом вилучено 3900 доларів США та 250 євро, решту грошових коштів у розмірі 9970 євро пропущено пасажирові.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню відповідно до Постанови Правління НБУ № 3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2019 року, громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., вилучені грошові кошти у розмірі 3900 доларів США та 250 євро, - повернуто ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київської митниці ДФС понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 20 грн. 51 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС Юрків В.В., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2019 відносно громадянина України ОСОБА_1 в повному обсязі та постановити нову постанову, якою громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 471 МК України, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та конфіскації затриманої по справі валюти в розмірі 3900 доларів США та 250 євро.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2019 року обґрунтовано тим, що стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина України ОСОБА_1 Підстав для застосування додаткового стягнення - конфіскації вилученої валюти немає, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів. Суд дійшов висновку, що застосування конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил в даному випадку є порушенням положень статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_3 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Однак, на думку Київської митниці ДФС, під час судового засідання не встановлено будь-яких даних про те, що конфіскація валюти у сумі 3900 доларів США та 250 євро буде для громадянина України ОСОБА_1 «надмірним індивідуальним тягарем». Співвідношення розміру пропущеної та вилученої під час митного контролю валюти дають підстави вважати, що застосування положень санкції ст. 471 МК України щодо конфіскації валюти у сумі 3900 доларів США та 250 євро не порушуватиме справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Разом з тим, висновок суду про відсутність підстав для застосування по відношенню до громадянина України ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 471 МК України конфіскація товарів, переміщення яких через митний кордон обмежено законодавством України, є обов`язковим видом стягнення, який застосовується до осіб, які формою проходження митного контролю обрали проходження через «зелений коридор».

Апелянт зазначає, що чинним законодавством не передбачено можливості звільнення правопорушника від застосування щодо нього обов`язкового стягнення, у тому числі й конфіскації предметів порушення митних правил.

Посилання Бориспільського міськрайонного суду Київської області на Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» як на підставу незастосування конфіскації вилученої валюти є необґрунтованим, оскільки жодних заборон на конфіскацію предметів порушення митних правил ні вказаною конвенцією, ні рішенням Європейського Суду з прав людини не встановлено.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі,

пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін,

дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Оцінюючи на правовій підставі докази, суд першої інстанції виходив із того, що громадянин України ОСОБА_1 своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» з приводу декларування до інспекторів митниці не звертався.

Згідно вимог статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п.6 положення «Про транскордонне переміщення валютних цінностей» затверджене Постановою Правління НБУ №3 від 02.01.2019, фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до правильного висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої валюти.

Під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

Громадянин України ОСОБА_1 відлітав з України до Німеччини з метою купівлі автомобіля. Валютні кошти, які переміщував ОСОБА_1 належать йому особисто, є його заробітною платою, яку він отримав працюючи фізично особою-підприємцем, що стверджується матеріалами провадження.

Також, в матеріалах справи наявні підтверджуючі документи походження валютних коштів які переміщував ОСОБА_1 , їх розмір та призначення, зокрема податкові декларації платника єдиного податку за 2017 та 2018 роки, довідкою АТКБ «Приватбанк» про обіги валютних коштів від 11.04.2019 (а.с. 39-40).

Окрім того, за день до вильоту ОСОБА_1 здійснив валютно-обмінну операцію, а саме обміняв 11 350 доларів США на 10 000 євро, що стверджується квитанцією №471920027 від 19 лютого 2019 року (а.с. 28).

На підставі наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту, що вилучені валютні кошти є заробітною платою ОСОБА_1 , мають законне походження, жодних підстав вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - відсутні.

Окрім того, до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_1 раніше не притягувався, пояснив, що наміру приховати гроші або уникнути декларування у нього не було, все сталось випадково через неуважність та незнання митного законодавства України, свою вину визнає в повному обсязі та щиро розкаюється.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що шкода яку громадянин України ОСОБА_1 , потенційно міг завдати державі була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він вивозив грошові кошти не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

Вина правопорушника у порушенні митних правил стверджується, зокрема протоколом про порушення митних правил № 0074/12500/19 від 20.02.2019, який складено на місці виявлення правопорушення відповідно до норм чинного законодавства України та засвідчено підписом громадянина України ОСОБА_1 , протоколом опитування від 20.02.2019, доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Аеропорт Бориспіль» Івасько В .

Обтяжуючих відповідальність особи обставин апеляційним судом не встановлено.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, лікування), і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Враховуючи особу винного, природу походження валютних коштів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на громадянина України ОСОБА_1 «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги встановлені обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції, яка відповідає обставинам справи та стверджується матеріалами справи.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі представника Київської митниці ДФС Юрків В.В., апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС Юрків В.В. - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2019 року про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.М. Рудніченко