Справа № 161/3586/19 Провадження №33/802/328/19 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2019 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 23.02.2019 о 02 год. 15 хв. у м. Луцьку по пр. Перемоги, 13, керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У поданій 19.04.2019 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Окрім того, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та направити справу на новий судовий розгляд. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що докази його перебування у стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи здобуті незаконно. Стверджує, що він не бачив свідків, які нібито засвідчили його відмову від проходження огляду При складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення свідки безпідставно були зазначені у ньому. Таким чином, працівники поліції порушили процедуру його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою. Стверджує, що він не відмовлявся від проходження такого огляду, а вимагав, щоб процедура відбувалась в межах закону і при цьому були присутні свідки.

Крім того, розглядаючи справу, суд, не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи, чим порушив його право на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримував свою апеляційну скаргу та просив задовольнити доводи апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови слід задовольнити, оскільки на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження пропущений ОСОБА_1 із поважних причин.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи.

В судові засідання призначені на 10 год. 00 хв. 14 березня 2019 року та на 10 год. 00 хв. 29 березня 2019 року ОСОБА_1 повторно не з`явився за викликом до суду, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, про що свідчать повідомлення які знаходяться в матеріалах справи.

13.03.2019 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перенесення розгляду справи, який призначений на 10 год. 00 хв. 14.03.2019, оскільки, ОСОБА_1 буде перебувати за межами міста по сімейним обставинам.

У подальшому судової кореспонденції про час та місце розгляду справи, яка надіслана за місцем проживання ОСОБА_1 , останній не виявив бажання отримувати, тому вона була повернута в суд «по закінченню терміну зберігання».

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Незважаючи на те, що судом першої інстанції вжито усіх заходів для повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 , а також достовірну обізнаність останнього про наявність щодо нього справи про адміністративне правопорушення в суді, він не виявив бажання брати участь у розгляді справи, оскільки не вживав будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження (а.с.14-15).

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно розглянув справу без участі ОСОБА_1 ..

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується наступними доказами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 344751 від 23.02.2019 зафіксовано ознаки сп`яніння ОСОБА_1 : запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків (а.с.1).

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23.02.2019 стверджується, що водій ОСОБА_1 у їхній присутності відмовився пройти огляд на факт вживання алкоголю в установленому порядку (а.с.4).

Згідно з довідкою Управління патрульної поліції у Волинській області від 25.02.2019 ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до висновку лікаря ВОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 486 від 23.02.2019, складеного щодо ОСОБА_1 , даних для встановлення діагнозу про алкогольне сп`яніння недостатньо у зв`язку з відмовою від аналізу видихуваного повітря (а.с.5).

З DVD-R диску із відеозаписами з бодікамер поліцейських, який міститься у матеріалах справи (а.с.8), вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 - водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 . Спілкуючись в присутності двох свідків з водієм, вони запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу, або, якщо той відмовляється, або буде незгідний з результатом - в медичному закладі. ОСОБА_1 , не пояснюючи жодних причин, не відповідав, чи бажає він проходити будь-який огляд. Про відсутність свідків він нічого не зазначав, жодних заперечень не висловлював. Працівники поліції знову декілька разів повторили таку свою пропозицію ОСОБА_1 , зазначивши, що його мовчання може бути розцінено як відмова від проходження огляду. Проте, ОСОБА_1 не пояснював чи бажає проходити огляд, повідомивши, що йому потрібно спочатку зателефонувати. Після телефонної розмови ОСОБА_1 сказав, що пройде відповідний огляд, але в медичному закладі. Однак в подальшому у ВОНД він відмовився це робити (не захотів вдихати повітря в алкотестер), повідомивши про це лікаря.

Таким чином, процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю була дотримана працівниками поліції, оскільки відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова), працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І Інструкції - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу в присутності двох свідків, він правильно був доставлений працівниками поліції у медичний заклад для проходження огляду лікарем.

Згідно з приписами ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Таким чином, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків є обов`язковим лише тоді, коли такий огляд проводиться працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції в повному обсязі дотримався даних вимог закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставами для скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з мотивів, наведених в його скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2019 щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2019 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов