Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/167/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Савельєва О. В.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Драний В.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Гуземи О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2019 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженець селища Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянин України, працює охоронцем відділу охорони офісів «Кернел-Трейд», який до 04.08.2017 р. проходив службу в Національній поліції України на посаді поліцейського-водія відділення конвойної служби ізолятора тимчасового тримання №4 Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2019 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_3 з 27.03.2006 р. по 06.11.2015 р. перебував на посаді в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 р. по 04.08.2017 р. перебував на посаді поліцейського-водія відділення конвойної служби ізолятора тимчасового тримання №4 Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 04.08.2017 №233 о/с, ОСОБА_4 звільнено зі служби в Національній поліції України з 04.08.2017 року за власним бажанням на підставі рапорту, який він написав 31.07.2017 р.

Станом на 04.08.2017 р. ОСОБА_1 був суб`єктом декларування в розумінні та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим, як такий, що припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Проте, всупереч зазначеним вимогам закону ОСОБА_1 , декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно та без поважних причин подав о 15 годині 46 хвилин 07.10.2017 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2019 року, скасувати та закрити провадження у справі.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що судом не доведено факт умисних дій спрямованих на порушення вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції». Зокрема, з тих підстав, що з ним неповно та несвоєчасно розрахувалися при звільненні, розрахунок фактично відбувся 29.09.2017 р. Тобто, станом на день звільнення 04.08.2017 р. у нього не було усіх необхідних вихідних даних щодо розмірів доходів за період неохоплений в попередньо поданих деклараціях а саме з 01.01.2017 р. по 04.08.2017 р.

З врахуванням вказаної обставини, у разі подання ним декларації на момент звільнення, із зазначенням фактично отриманих доходів за основним місцем роботи, було б порушено вимоги закону в частині достовірності внесення в декларацію даних щодо доходів, оскільки виправлення в декларацію можливо ввести протягом семи днів з моменту подання декларації.

Вказує, що у Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відсутні повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також посилається на те, що розслідування розпочалося 10.12.2018 р., разом з цим у відповідності до ч. 3 ст. 38 КУпАП, накладення адміністративного стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення. Тобто з моменту виявлення адміністративного правопорушення до моменту винесення постанови по справі 20.03.2018 р. минуло понад три місяці, отже закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора Гузему О.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи суддею місцевого суду дотримані.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Згідно абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» вбачається, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», визначено суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є поліцейські.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно із підпунктом 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, яке 15.07.2016 року зареєстроване в Міністерстві юстиції України за №959/29089, суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду.

Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 з 27.03.2006 р. по 06.11.2015 р. перебував на посаді в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 р. по 04.08.2017 р. перебував на посаді поліцейського-водія відділення конвойної служби ізолятора тимчасового тримання №4 Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 04.08.2017 р. №233 о/с, ОСОБА_4 звільнено зі служби в Національній поліції України з 04.08.2017 р. за власним бажанням на підставі рапорту, який він написав 31.07.2017 р.

Станом на 04.08.2017 р. ОСОБА_1 був суб`єктом декларування в розумінні та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим, як такий, що припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Однак, всупереч зазначеним вимогам антикорупційного законодавства України, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно та без поважних причин о 15 годині 46 хвилин 07.10.2017 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи вважаю, що висновки судді першої інстанції, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією (а.с.1-9); рапортом від 10.12.2018 (а.с.10); витягом з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с.11-12); наказом ГУНП в Кіровоградській області «По особовому складу» від 09.12.2016 №301 о/с (а.с.13); наказом ГУНП в Кіровоградській області «По особовому складу» від 04.08.2017 №233 о/с (а.с.14); листом Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 10.12.2018 №1596/42-11/01-2018 (а.с.15); листом управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.12.2018 №993 (а.с.16-18); листом Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 04.01.2019 №12/42/11/01-2019 (а.с.19); листом управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агенства з питань запобігання корупції від 16.01.2013 №50 (а.с.20-22); послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 у період з 31.07.2017 по 09.01.2019 (а.с.23-28); листом Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 23.01.2019 №66/42-11/01-2019 (а.с.29); листом УФЗБО ГУНП в Кіровоградській області від 24.01.2019 №119/28/03-19 (а.с.30); розрахунковим листом за вересень 2017 року (а.с.31); розрахунковим листом за серпень 2017 року (а.с.32); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.33); листом Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 10.12.2018 №1595/42-11/01-2018 (а.с.34); листом управління кадастрового забезпечення ГУНП в Кіровоградській області від 20.12.2018 №2965/15/01-2018 (а.с.35); журналом обліку виїзду та повернення службового автотранспорту (а.с.36-37); книгою служби конвойних нарядів ВКС ІТТ №4 (а.с.38-41); наказом начальника ІТТ №4 ГУНП в Кіровоградській області «Про призначення конвою для конвоювання утримуваних під вартою осіб» від 02.08.2017 №182 (а.с.42), наказом начальника ІТТ №4 ГУНП в Кіровоградській області «Про надання допомоги ІТТ №5 ГУНП в області 07.08.2017 з конвоювання та охорони утримуваних під вартою осіб» від 04.08.2017 №186 (а.с.43); наказом начальника ІТТ №4 ГУНП в Кіровоградській області «Про призначення конвою для конвоювання утримуваних під вартою осіб» від 02.08.2017 №183 (а.с.44); наказом начальника ІТТ №4 ГУНП в Кіровоградській області «Про призначення конвою для конвоювання утримуваних під вартою осіб» від 01.08.2017 №181 (а.с.45); пам`яткою про ознайомлення зі ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» від 04.08.2017 (а.с.54 зворот).

Доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що він не мав умислу порушувати вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» зокрема, з тих підстав, що з ним неповно та несвоєчасно розрахувалися при звільненні, не грунтуються на вимогах закону виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як це визначено ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП, незалежно від ознак суб`єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, при цьому обов`язковою складовою складу даного правопорушення є існування об`єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З матеріалів справи вбачається, що із встановленими Законом України «Про запобігання корупції» вимогами та обмеженнями ОСОБА_1 був ознайомлений при звільненні 04.08.2017 р. (а.с. 54), що не заперечує сам ОСОБА_1 , отже він усвідомлював про обов`язок у зв`язку припиненням діяльності, пов`язаною з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подати декларацію не пізніше дня такого припинення, проте не виконав такий обов`язок.

Обставин, які б об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 подати декларацію, апелянтом не зазначено та судом не встановлено. Разом з цим, виконання суб`єктом декларування в подальшому, після отримання повного розрахунку, обов`язку щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не звільняє таку особу від обов`язку виконання вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Посилання ОСОБА_1 відносно того, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, не грунтуються на законі.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення є 05.08.2017 р. Датою виявлення правопорушення є час встановлення ознак складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та складання протоколу. Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 складено 30.01.2019 р. (а.с.1-9). При цьому рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 172-6 КУпАП постановлено Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області 20.03.2019 р. (а.с.85-88), тобто в межах строку накладення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що у Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відсутні повноваження на складання протоколу про адміністративне правопорушення, також є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Статтею 255 КУпАП визначено, що особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені статтями 172-4-172-9 КУпАП є уповноважені на те посадові особи внутрішніх справ (національної поліції). Отже, посадові особи Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що суд першої інстанції на підставі зібраних у справі доказах у їх сукупності правильно дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом враховано особу правопорушника, характер та обставини вчиненого та накладено на нього мінімальне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2019 року, щодо нього слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Драний