15.04.2019 Єдиний унікальний номер 205/1493/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає у м. Дніпро, вул. Республіканська, 1, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 лютого 2019 року о 18.20 год. у м. Дніпро на вул. Республіканська, 17 керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, що було встановлено зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків та результат складав 2,19%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, зокрема пояснив, що 01 лютого 2019 року він погодився на місці пройти алкотестер, оскільки за кермом не перебував та транспортним засобом не керував. Безпосередньо перед вчиненням наїзду на газову трубу, що послугувало викликом поліції, за кермо сідала інша особа, а він сидів на пасажирському сидінні.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а його доводи є неспроможними з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом та заявив клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 зазначив, що саме він керував транспортним засобом, а ОСОБА_1 був поруч на пасажирському сидінні. Однак, суддя ставиться критично до вказаних свідчень та вважає їх неспроможними, оскільки останній є товарищем особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак є зацікавленим у результатах розгляду справи та з сукупності доказів, зібраних у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення, суддя робить висновок про те, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля під час його руху.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Так, в судовому засіданні досліджено відеозапис з нагрудних відео реєстраторів інспекторів Управління патрульної поліції в м. Дніпрі, на якому зафіксовані обставини складання відносно ОСОБА_1 01 лютого 2019 року протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 103732, та з відеозапису чітко встановлено, що свідок, яка безпосередньо бачила обставини наїзду на газову трубу зазначила, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та виходив зі сторони водія автомобіля. Також відеозаписом, переглянутим в судовому засіданні, підтверджено, що водій ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, проходив огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, був згідний з результатом тесту результат якого 2,19 проміле.

Попри невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 103732 від 01.02.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 01.02.2019 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом інспектора УПП від 01.02.2019 року, відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів УПП, переглянутим в судовому засіданні.

При цьому, суддя звертає увагу, що ОСОБА_1, будучи не згодним з діями інспекторів поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, будь-яких заперечень по факту його складання не надав, жодної незгоди в протоколі не зазначив.

Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 в частині того, що керування транспортним засобом здійснював не він, а інша особа, оскільки така його версія спростовується зібраними у справі доказами. А таку позицію ОСОБА_1 суд розцінює, як спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне порушення.

Окрім цього, з запису камер відеоспостереження патрульних вбачається, що свідок, яка була присутня під час складання протоколу надавала покази про те, що бачила як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з місця водія відразу після ДТП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують його відповідальність, ставлення правопорушника до скоєного адміністративного правопорушення, його наслідків тощо.

З урахуванням викладеного, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір по справі на користь держави в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О.Скрипник