ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/143/19 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

19 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Нікітіна Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_2,

встановив:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

З постанови суду вбачається, що 06.10.2018 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номер «НОМЕР_1» по вул. Покришева в м. Херсоні в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 05 березня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, зокрема на недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також просив поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що пропустив його з поважних причин, оскільки про розгляд адміністративної справи повідомлений належним чином не був, в судовому засіданні участі не приймав, копію оскаржуваної постанови, про факт прийняття якої йому стало відомо в середині лютого 2019 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, не отримував.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник -адвокат Нікітін Р.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга - задоволенню, а оскаржена постанова-скасуванню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_2, а копію оскаржуваної постанови у межах строку на апеляційне оскарження йому вручено не було, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

В порушення вказаної норми закону суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 130КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою права настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №11039(з послідуючими змінами) затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Згідно із пунктом 2 наведеного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 №1452/735, ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Зі змісту протоколу серії БД № 341987 про адміністративне правопорушення, складеного 06 жовтня 2018 року інспектором 4 роти УПП в Херсонській області лейтенантом Кленіним А.О., який відповідно до положень статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне порушення, встановлено, що 06.10.2018 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номер «НОМЕР_1» по вул.Покришева в м. Херсоні в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за результатами проведення якого було встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння (0,56 проміле).

ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення (про що свідчать власноручно написані ним пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення), з протоколом не погодився та пояснив, що він не водій та транспортним засобом він не керував. Водієм була інша особа.

Однак поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, доводи ОСОБА_2 щодо керування зазначеним у протоколі транспортним засобом іншою особою не перевірив та передбачених законом заходів для спростування зазначеної обставини не вжив.

Суд першої інстанції на наведені недоліки уваги не звернув та розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, дані про своєчасне оповіщення якого про місце і час розгляду справи відсутні.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 06 жовтня 2018 року відпочивав у барі, де вживав алкогольні напої. Оскільки перебував у стані алкогольного сп'яніння та керувати належним йому автомобілем не міг, зателефонував своєму другу із проханням відвести його із колегою додому, на що той погодився.

У зв'язку із необхідністю, яка виникла у водія, автомобіль було зупинено та водій вийшов.

На прохання жінки, яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні, він пересів на місце водія, і в цей час до них підійшли поліцейські та почали вимагати у нього документи, але він їм повідомив , що він не водій та автомобілем не керував.

З метою усунення розбіжностей щодо встановлених судом першої інстанції обставин справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд заслухав пояснення інспектора 4 роти УПП в Херсонській області Кленіна А.О., який, зокрема, пояснив, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 було те, що останній рухався по вулиці Покришева у місті Херсоні з порушенням ПДР, а саме: здійснив рух в сторону вулиці Сенявіна без включення показника повороту. Підтвердив, що ОСОБА_2 відмовився надавати посвідчення водія, заявивши, що не керував транспортним засобом. Під час спілкування із ОСОБА_2 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, зокрема, запах з порожнини рота, нестійка хода, неадекватна поведінка, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», за результатами якого було встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння (0,56 проміле). Для встановлення особи ОСОБА_2 його було доставлено до відділення поліції, де складено адміністративні матеріали відносно нього за частиною 1 статті 130 КУпАП, а також протокол затримання та постанова про адміністративне правопорушення за непред'явлення документів. На місці зупинки транспортного засобу складено акт огляду та відібрані пояснення від свідків.

Також зазначив, що він підійшов до автомобіля, який не рухався, але не вважав за необхідне збирати докази на підтвердження того факту, що керував транспортним засобом саме ОСОБА_2, оскільки це було зафіксовано на відеореєстраторі патрульного автомобіля, а також підтверджено відібраними від охоронця закладу, де відпочивав ОСОБА_2, поясненнями про те, що останній сів за кермо після вживання спиртних напоїв.

Чому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні як запис з відеореєстратора щодо моменту руху та зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_2, так і пояснення наведеного ним свідка, особа якого не встановлена, Кленін А.О. пояснити не зміг.

В той час як допитана за клопотанням ОСОБА_2 свідок ОСОБА_7, яка у зазначений в протоколі час перебувала у транспортному засобі, але від якої пояснень поліцейський не отримував, пояснила, що у зазначений в протоколі день та час була в кафе разом із ОСОБА_2, який вживав спиртні напої і тому не міг керувати належним йому автомобілем. Він зателефонував своєму другові на ім'я ОСОБА_8, якого попросив відвести їх додому. По дорозі ОСОБА_8 здійснив зупинку транспортного засобу у зв'язку із виниклою потребою та вийшов із автомобіля, а ОСОБА_2 в цей час на її прохання пересів на місце водія, поруч із яким вона сиділа, після чого до них підійшли патрульні.

Допитаний судом апеляційної інстанції ОСОБА_8, підтвердив надані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 пояснення та зазначив, що дійсно на прохання ОСОБА_2 при викладених у протоколі обставинах керував транспортним засобом та, рухаючись по вул. Покришева повернув на Сенявіна, де зупинився і вийшов із автомобіля. Коли повертався, побачив як до автомобіля підійшли поліцейські та виявив, що у нього відсутнє посвідчення водія, тому вирішив піти за ним додому, а коли повернувся -ОСОБА_2 вже не було на місці зупинки.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001року із послідуючими змінами, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія ( посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, обов'язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є необхідним при розгляді даної справи.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права, у рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Враховуючи, що матеріали справи не містять будь-яких доказів у підтвердження викладених у протоколі обставин щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а його заперечення з цього приводу, які підтверджені належними та допустимими доказами на стадії апеляційного розгляду справи, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не спростувала, хоча повинна була це зробити в межах наданих повноважень та визначених законом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутні підстави стверджувати, що зібрані уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення особою докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП (відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Керуючись статтями 247, 254, 268 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 14 листопада 2018 року - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі пункту першого частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В. Пузанова