Справа № 759/8489/18 Головуючий в суді І інстанції - Новик В.П.
Провадження № 33/824/208/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - адвоката Шпирука В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 - адвоката Шпирука В.Г.,на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, 27.05.2018 року об 02 годині 30 хвилин ОСОБА_3 керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, на вул. Щорса в с. Козіївка Коростишівського району Житомирської області. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_3 перебував у стані сп'яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, однак ОСОБА_3 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_3 - адвокат ШпирукВ.Г. в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити.

Також просить викликати та допитати як свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9; витребувати у Коростишівському ВП ГУНП у Житомирській області записи з бодікамери патрульних поліції.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_3 27.05.2018 року об 02 годині 30 хвилин знаходився в будинку свого друга в АДРЕСА_2, де вживали з друзями алкогольні напої, біля будинку стояв припаркований його автомобіль «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, через деякий час вони вийшли на вулицю та ОСОБА_3, маючи на меті взяти з відти цигарки, відчинив передні водійські дверцята автомобіля, у зв'язку з чим в салоні автомобіля загорілось світло, в цей момент біля них проїжджав патрульний автомобіль поліції, та зупинився біля автомобіля ОСОБА_3, під час спілкування між працівниками поліції та його друзями виник конфлікт, під час якого працівники поліції запитали чий автомобіль стоїть припаркований, ОСОБА_3 відповів, що його, після чого працівники поліції посадили його до службового автомобіля та повезли у відділок поліції, де ОСОБА_3 знаходився до ранку, під час чого працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкостеру «Драгер», однак, через певний проміжок часу інший працівник поліції прийшов та сказав, що «Драгер» зломаний і що немає можливості з його допомогою провести освідування, ОСОБА_3 неодноразово наголошував працівникам поліції, що своїм автомобілем не керував, однак, вони не реагували. У зв'язку з тим, що працівники поліції тримали ОСОБА_3 у відділку поліції досить тривалий час, на прохання поліцейських він підписав всі документи, які наказали підписати працівники поліції.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_3 участі в судовому розгляді не приймав, копію судового рішення отримав лише 04 жовтня 2018 року та 11 жовтня 2018 року ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, яку постановою Київського апеляційного суду від 19.10.2018 року повернуто апелянту у зв'язку з відмовою в поновленні строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтуванні поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду апелянт звертає увагу, що ОСОБА_3 участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав, та завчасно подав клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою, проте, суд розглянув справу без ОСОБА_3, чекаючи повідомлення від суду, ОСОБА_3 04 жовтня 2018 року особисто звернувся до суду, та йому повідомили, що розгляд його справи вже відбувся та суддею винесено постанову, копію якої того ж дня було вручено ОСОБА_3, у зв'язку з чим, останній підготував апеляційну скаргу та 11 жовтня 2018 року подав її до суду.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Шпирука В.Г., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_3, який 10.07.2018 року направив до суду заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою, чим грубо порушив його процесуальні права та обмежив ОСОБА_3 в доступі до правосуддя.

Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Визнаючи винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_3 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 27.05.2018 року об 02 годині 30 хвилин знаходився в будинку свого друга в АДРЕСА_2, де вживали з друзями алкогольні напої, біля будинку стояв припаркований його автомобіль «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, через деякий час вони вийшли на вулицю та ОСОБА_3, маючи на меті взяти з відти цигарки, відчинив передні водійські дверцята автомобіля, у зв'язку з чим в салоні автомобіля загорілось світло, в цей момент біля них проїжджав патрульний автомобіль поліції, та зупинився біля його автомобіля, під час спілкування між працівниками поліції та його друзями виник конфлікт, під час якого працівник поліції запитали чий автомобіль стоїть припаркований, ОСОБА_3 відповів, що його, після чого працівники поліції посадили його до службового автомобіля та повезли у відділок поліції, де він знаходився до ранку, під час чого працівники поліції пропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкостеру «Драгер», однак, через певний проміжок часу інший працівник поліції прийшов та сказав, що «Драгер» зломаний і що немає можливості з його допомогою провести освідування, він неодноразово наголошував працівникам поліції, що своїм автомобілем не керував, однак, вони не реагували. У зв'язку з тим, що працівники поліції тримали його у відділку поліції досить тривалий час, на прохання поліцейських він підписав всі документи, які вони наказали підписати.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_3, за його клопотанням, в суді апеляційної інстанції, під присягою, надав свої пояснення свідок ОСОБА_10, який зверну увагу, що 26.05.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, він разом з ОСОБА_3 та іншими друзями прийшли до свого знайомого ОСОБА_7 дивитись футбол, що знаходився в АДРЕСА_2, де також вживали алкогольні напої, приблизно о 02 годині 00 хвилин 27.05.2018 року, вони вийшли на подвір'я щоб покурити цигарок, у ОСОБА_3 вони закінчились, та він пішов до свого автомобіля Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, що стояв припаркований біля будинку, відкрив передні водійські дверці, та хотів взяти цигарки, однак, в цей момент по вулиці їхали працівник ки поліції та побачивши їх зупинились, почали вимагати від ОСОБА_3 показати документи на автомобіль, на що ОСОБА_3 та друзі, почали говорити працівникам поліції, що ОСОБА_3 транспортним засобом не керував, однак, працівники поліції на їх доводи ніяк не реагували, у зв'язку з чим між ними виник конфлікт, під час якого вони наділи на ОСОБА_3 кайданки та посадивши до патрульного автомобіля поїхали у відділок поліції. Звертав увагу суду, що ОСОБА_3 припаркував свій автомобіль біля будинку знайомого ще о 20 годині 00 хвилин 26.05.2018 року та нікуди їхати не збирався.

Також під присягою в суді апеляційної інстанції надав свої пояснення свідок ОСОБА_7, відповідно до яких, 26.05.2018 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, він знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2, та до нього подивитись футбол прийшли друзі, серед яких був і ОСОБА_3, вони довго дивились футбол, спілкувались та вживали алкогольні напої, приблизно о 02 годині 00 хвилин 27.05.2018 року, вони вийшли на подвір'я щоб покурити цигарок, у ОСОБА_3 вони закінчились, та він пішов до свого автомобіля «Шкода», що стояв припаркований біля будинку, відкрив передні водійські дверці, та хотів взяти цигарки, однак, в цей момент по вулиці їхали працівники поліції та побачивши їх зупинились, почали вимагати від ОСОБА_3 показати документи на автомобіль, на що ОСОБА_3 та друзі, почали говорити працівникам поліції, що ОСОБА_3 транспортним засобом не керував, однак, працівники поліції на їх доводи ніяк не реагували, у зв'язку з чим між ними виник конфлікт, під час якого вони наділи на ОСОБА_3 кайданки та посадивши до патрульного автомобіля поїхали у відділок поліції. Звертав увагу суду, що ОСОБА_3 транспортним засобом «Шкода» не керував, та нікуди їхати не збирався.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10, суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, на неодноразові виклики працівники поліції та свідки до суду апеляційної інстанції не з'явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_10 матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування пояснень ОСОБА_3 про те, що він не керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_3 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а саме лише перебування особи біля припаркованого автомобіля у стані алкогольного сп'яніння не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суб'єктом даного адміністративного правопорушення є особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі -закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року - поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Шпирука В.Г. - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: