П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П, з участі Секретаря судових засідання ОСОБА_1, з участю прокурора Царя І.І., особи відносно якої складено протокол ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, які надійшли із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, паспорт громадянина України №001656819 від 15.03.218, орган, що видав №2123,-

у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №3 від 27.02.2019 року, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді головного спеціаліста звязку те телекомунікацій управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПН НП України, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, як посадова особа уповноважена на виконання функцій держави та яка є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно без поважних причин, тобто після встановленого строку (до 01.03.2018 року), а саме 02.03.2018 року подав декларацію особи, яка припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину визнав.

Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі підтримав, просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Так, ОСОБА_2І згідно наказу начальника ДПП Національної поліції України №302 о/с від 18.11.2016 року призначений на посаду головного спеціаліста сектору звязку та телекомунікацій управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП НП України.

Наказом начальника ДПП Національної поліції №146 о/с від 21.02.2018 року головного спеціаліста сектору звязку та телекомунікацій управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП НП України лейтенанта поліції ОСОБА_2 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) звільнено зі служби в поліції з 01.03.2018.

01.03.2018 року ОСОБА_2 отримав у ВКЗ УПП в Закарпатській області ДПП НП України трудову крижку серії АФ №255167, військовий квиток серії УР №2031, про що свідчить проставлений останнім підпис у розписці. 01.03.2018 року ОСОБА_2 був ознайомлений з вимогами Закону України «Про Національну поліцію» щодо необхідності подання електронної декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно - правову відповідальність.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що суб'єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно - правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно - правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Таким чином, ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції».

Так, згідно п.п. 2 п. 5 розділу II Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду.

Крім того, відповідно п. 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 19 «Про затвердження Порядку перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій» припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Відповідно до наведених вище законодавчих актів ОСОБА_2, отримавши 01.03.2018 року трудову книжку, цього ж дня, був зобов'язаний подати е-декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Однак, відповідно до інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_2 опубліковано в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування е-декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2017 по 01.03.2018 тільки 02.03.2018.

На підставі вищевикладеного, в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об'єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_2І, не встановлено.

Згідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім визнання свої вини правопорушником, така підтверджується також Протоколом №3 від 27.02.2019 року (а.с.1-8), Повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації від 18.09.2018 року №10598/41/4/01-2018 (а.с.10-12) та іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, прокурора, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - порушення вимог фінансового контролю.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, суд прийшов до переконання, що стягнення за адміністративне правопорушення слід накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 172-6, 221, 252, 283 КУпАП, ст.3Закону України «Про запобігання корупції», суд -

постановив:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України №001656819 від 15.03.218, орган, що видав №2123) - визнати винним у вчинені адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850/вісімсот п'ятдесят/грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт громадянина України №001656819 від 15.03.218, орган, що видав №2123) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 384/триста вісімдесят чотири/грн. 20коп.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3