Справа № 266/2221/19
Провадженя№ 3/266/855/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстровано та мешкає за адресою: 87500, м. Маріуполь, пр.. Нахімова, б. 132 а кв. 70

за ст. 1732 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2019 року, близько о 16 год. 00 хвил., ОСОБА_2 за місцем свого мешкання, а саме м. Маріуполь, пр.. Нахімова, буд. 132 а кв. 70 вчинив відносно свого батька гр.. ОСОБА_3 насильство в сімї, а саме умисно ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, своїми діями наніс батькові психологічне насильство, вдруге протягом року.

ОСОБА_2 не зявився до судового засідання, проте звернувся до суду із письмовою заявою в якій просив розглянути справу без його участі, винним себе визнав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За приписами ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як батьки (мати, батько) і дитина (діти) (п.7 ч.2 ст.3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Відповідно до ч.2 ст. 1732 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення, доведена протоколом про адміністративні правопорушення ГП № 236382 від 20.03.2019 року, довідкою,рапортом, поясненнями учасників конфлікту, постановою про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення метою якого є саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення так само і запобігання вчиненню нею нових правопорушень, суддя враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки, особу ОСОБА_2, який неодноразово протягом року вчинив насильство в сімї за що вже притягувався до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у вигляді штрафу не виконує, штраф не сплачує, не працює, на шлях виправлення не становиться, а тому суддя вважає, що покарання за вчинені правопорушення у вигляді штрафу не є дієвим, тому призначає стягнення у вигляді громадських робіт.

З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника, та обставин пом'якшувальних і обтяжливих відповідальність, керуючись ст. ст. 40-1, 1732 ч. 2, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 годин.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 384,20 грн. на користь держави з наступними реквізитами (отримувач коштів: Маріуп. УК/Приморс. р-н/ 22030101, , банк отримувача Казначейство, код банку отримувача (МФО): 899998, розрахунковий рахунок № 5055).

Постанова може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.