Справа № 447/1672/18 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/811/394/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та захисників Ткачука Т.А. і Ошуста С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2018 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1,

закрито в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови судді, 01.07.2018 року близько 13:15 год., ОСОБА_5 на автодорозі Київ-Чоп, 592 км. + 480 м., керуючи транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_2. Вказані транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин. Скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що присутнім під час розгляду справи не був, оскільки не викликався в судове засідання, а копію постанови отримав лише 05.11.2018 року.

Вважає що постанова суду є незаконною і підлягає до скасування, оскільки в даному випадку порушено вимоги законодавства, а саме не встановлено наявності чи відсутності вини водія ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, і в постанові судді питання винуватості залишилось не вирішеним.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норми щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні, у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, вказаний кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку. Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закриття провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В такому випадку законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Проте суддею при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення зазначені вимоги закону не виконані.

За таких підстав оскаржувана постанова не може залишатися в силі і підлягає до негайного скасування судом апеляційної інстанції як незаконна.

Відповідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, про що заявив клопотання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та виступ захисника Ошуста С.Є,. на підтримання апеляційної скарги, виступ захисника Ткачука Т.А., який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши наведені доводи та вивчивши матеріали адміністративної справи №447/1672/18, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, під час розгляду даної справи, судом першої інстанції не дотримано вимог зазначеної норми закону.

Приймаючи рішення про закриття провадження в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, суд залишив без розгляду протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В залежності від того, чи буде встановлена вина особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вирішується питання про підстави закриття провадження відповідно до п. 1 чи п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Однак суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, на встановивши винну особу, закрив провадження у справі в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, що є неприпустимим.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити відповідність дій ОСОБА_5 в даній дорожній пригоді вимогам Правил дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), 01.07.2018 року близько 13:15 год., ОСОБА_5 на автодорозі Київ-Чоп, 592 км. + 480 м., керуючи транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_2.

Беручи до уваги пояснення учасників дорожньої пригоди безпосередньо після події, дані схеми місця ДТП та опис пошкоджень транспортних засобів, апеляційний суд вважає, що суддею повно та об'єктивно з'ясовано обставин ДТП.

Так, відповідно до п.п.2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Характер пошкоджень на автомобілях, з врахуванням розташування транспортних засобів до та після зіткнення, пояснення учасників події, свідчать про те, що водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 та виконуючи маневр повороту ліворуч, не дав дорогу транспортному засобу «Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що рухався в попутному напрямку та здійснював маневр обгону, внаслідок чого сталося зіткнення. Тому саме дії ОСОБА_5 призвели до настання дорожньої пригоди та знаходяться в причиновому зв'язку із заподіянням пошкоджень автомобілям. Тобто водієм ОСОБА_5 порушені вимоги п.п.2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху.

З технічної точки зору, на думку апеляційного суду, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стало невиконання водієм автомобіля «Сітроен Берлінго» вимог п.п.2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху для дотримання яких в нього не було завад технічного характеру, і яке виразилося в тому, що він виїхав на смугу руху автомобіля «Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_2, який здійснював обгін. Тобто при виконанні повороту ліворуч, не дав дорогу автомобілю «Фольксваген Т4» д.н.з. НОМЕР_2, який вже розпочав маневр обгону та перебував на зустрічній полосі руху, внаслідок чого і сталася дорожня пригода.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2 і вважає, що постанову суду першої інстанції, слід скасувати у зв'язку з тим, що в мотивувальній частині такої не встановлена вини учасників пригоди, ухвалити нову постанову про визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення відповідно до п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарженя постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2018 року - скасувати.

Провадження по справі відносно ОСОБА_5 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер