ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/508/19 Справа № 177/2374/18 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Літвицького О.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року на ОСОБА_3 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 порушив вимоги ч. 12 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» а саме: не сплачував аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 211/918/15-ц від 23.01.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше встановленого законом мінімуму, на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 12.02.2015.

На постанову суду від адвоката Літвицького О.М. в інтересах ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови та скасувати Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП , як не законну, та закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає встановленим обставинам справи і наявним в матеріалах справи доказам, при цьому суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Звертає увагу на те, дізнався про оскаржувану постанову 01.04.2019 року, яку отримав у приміщенні суду першої інстанції, тому позбавлений був можливості давати докази та пояснення. Вважає, що в його діях відсутня суб'єктивна сторона адмінправопорушення, оскільки він не ухиляється від сплати аліментів. Факт відрахування коштів на утримання дитини підтверджується довідкою №3 від 02.04.2019 року ТОВ «Лідеральянс». В нього не має намірів ухилятися від сплати аліментів. Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.280 КУпАП, зокрема, суд не з'ясував чи працює він, чи відраховувалися кошти на утримання дитини, чи мав реальну можливість він сплачувати дані кошти, чи є об'єктивні причини з непереборних причин, що унеможливлювали сплату аліментів.

Заслухавши пояснення адвоката Лівицького О.М. в інтересах ОСОБА_3 в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Враховуючи позицію адвоката Лівицького О.М. в інтересах ОСОБА_3 стосовно пропуску процесуального строку оскарження, а також те, що копія постанови своєчасно йому не направлялась, про розгляд справи він не був повідомлений належним чином, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Згідно матеріалів справи, судовий розгляд справи в суді першої інстанції та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 відбулося 29.01.2019 року без участі останнього. В постанові суд першої інстанції зазначив, що в судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за відсутності належної інформації про обізнаність ОСОБА_3 про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, всупереч вимог ст.ст.268, ст.277-2 КУпАП, суд першої інстанції незаконно розглянув справу без його участі.

За вказаних обставин, суд першої інстанції проявивши поспішність, допустив істотне порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст.268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови суду.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення по суті апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Цей факт підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АСВП № 55650770 від 17.12.2018; постановою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 211/918/15-ц від 23.01.2018, згідно з якого з ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, на утримання сина, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним повноліття, на користь матері ОСОБА_4, починаючи стягнення з 12.02.2015; розрахунком заборгованості, згідно з якої у ОСОБА_3 станом на 17.12.2018 існує заборгованість по аліментам, яка складає 37515,93 грн.; письмовими поясненнями ОСОБА_3, відповідно до яких він обізнаний про наявність у нього заборгованості з виплати аліментів на утримання сина та зобов'язується сплачувати аліменти у розмірі 100-1500 грн. щомісячно.

Разом з тим, апеляційний суд бере до уваги, що 06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України № 2234-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1.

Диспозиція ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об'єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов'язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом'якшують або скасовують відповідальність і саме тому, мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє відображення і в ст.7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, оскільки ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Таким чином, період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення. Так, період несплати ОСОБА_3 аліментів до вступу в дію положень ст. 183-1 КУпАП - з 12.02.2015 року по 05.02.2018 року, не повинен враховуватись при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а апеляційні доводи щодо закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є необґрунтованими.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за скоєне враховую той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 17.12.2018 року.

Отже приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та закрити провадження у справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т АН О В И В :

Поновити адвокату Літвицькому О.М. в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Літвицького О.М. в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Провадження у справі закрити, на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко