Єдиний унікальний номер 448/1831/18
Провадження № 3/448/3/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП Львівської області, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого (зі слів),

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії БР №377869 від 10.11.2018 року, складеного інспектором СРПП №4 Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2, відомо, що 10.11.2018 року о 17:00год., в с. Шоломиничі, Городоцького району Львівської області, ОСОБА_1, керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим своїми діями порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину не визнав при вищевказаних фактичних обставинах, суду пояснив, що дійсно зазначеного дня та часу, його, під час керування транспортним засобом було зупинено працівником поліції, який зобовязав надати його документи та вказав на наявність у нього ознак алкогольного спяніння. Ураховуючи те, що він алкогольних напоїв не вживав, тому не заперечував щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після проведеного огляду, прилад Драгер показав 0,23 % проміле, утім на його вимогу документів про сертифікацію засобу вимірювальної техніки на не надали, а із вказаними показниками він не був згоден, до медичного закладу йому працівник поліції не пропонував проїхати, а зафіксував факт адміністративного правопорушення у протоколі та зобовязав підписати його. Зазначив, що у зазначеному протоколі дійсно його підпис «з протоколом згідний», однак такий він підписав у звязку з тиском на нього працівників поліції. Просив справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про таке.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Однією із підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом вказаної норми до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння було проведено у встановленому чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст.266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Частиною 2 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Частина третя цієї ж статті визначає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій.

Аналогічного змісту положення міститься у п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, яким встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.9 розділ ІІ Інструкції).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

На підтвердження факту перебування особи в стані алкогольного спяніння до матеріалів справи додано роздруківку приладу Alcotest Драгер 6820 від 10.11.2018, показники якого становили 0,23 % проміле.

В даному випадку встановлено перевищення допустимої норми на 0,03 проміле, що є надзвичайно малим показником. Згідно з технічними характеристиками газоаналізатора «Drager» погрішності у виданих результатах вказаного газоаналізатора при виявленні значень більше 1 проміле становить 1,7% результату. Тобто у вказаному випадку заявлена заводом виробником похибка газоаналізатора «Drager» становить 0,04 проміле, свідчить про те, що вказані результати газоаналізатора «Drager» не встановлюють перебування гр. ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Окрім цього, слід взяти до уваги, що єдиним проявом згоди особи, що притягується до адміністративної відповідальності з вчиненим правопорушенням є підпис у Акті огляду на стан алкогольного спяніння, результатами Драгера та протоколі про адміністративне правопорушення, однак такий Акт в матеріалах справи взагалі відсутній.

У судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності вказав, що був не згідний з результатами засобу вимірювальної техніки, утім до медичного закладу його не було доставлено, запис з нагрудної камери поліцейський до матеріалів справи не додано.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, отож вважається недійсним згідно положень ч.5 ст.266 КУпАП.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

За таких обставин, суд оцінивши усі зібрані докази в їх сукупності дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус