Справа № 766/5297/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Стамбула Н.В., вивчивши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН судом не встановлено, яка народилася в м. Херсоні, громадянки України, працює в нотаріальній конторі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшов адміністративний протокол в якому вказано, що 05.03.2019 року близько 16-50 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. Залаегерсег, 18, на майданчику ТРЦ «Фабрика» не надала переваги в русі транспортному засобу ЗАЗ 110217 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який наближався з правого боку, та скоїла з ним зіткнення, чим порушила вимоги п. 2.3 в, 10.11 ПДР України, та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судове засідання порушник з`явилася, свою вину не визнала, та пояснила, що в її діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на її думку поліцейськими при складанні протоколу була надана невірна оцінка фактичним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

П.2.3 б Правил Дорожнього руху України передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. П. 10.11 цих Правил визначає, що у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 05.03.2019 року по вул. Залаегерсег, 18 в м. Херсоні, знятого на відео регістратор з автомобіля ОСОБА_1 та долученого до матеріалів справи за клопотанням останньої, вбачається, що транспортний засіб ЗАЗ 110217 реєстраційний номер НОМЕР_2 не наближається, а стоїть, без увімкнених сигналів повороту, протягом всього часу, коли автомобіль Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснює рух за своїм напрямком та почав свій рух саме у момент, коли транспортний засіб Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився вже безпосередньо перед ним.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху України, визначає поняття дати дорогу це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Тобто, транспортний засіб ЗАЗ 110217 реєстраційний номер НОМЕР_2 не міг змінювати напрямок руху або швидкість, оскільки взагалі не рухався, а тому вимога дати дорогу, на нього не може поширюватися.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином суд вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутнє порушення ОСОБА_1 ПДР, оскільки сам факт адміністративного порушення не підтверджується будь-якими доказами та не підтверджується під час дослідження матеріалів справи.

Виходячи з аналізу та оцінки досліджених доказів, з зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2019 року, в описовій частині якого невірно зазначені обставини скоєного ДТП, про що свідчить відео реєстратора автомобіля Савченко А.І., пояснень водія, суд приходить до висновку, що ДТП сталося не унаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а перебуває в причино-наслідковому зв`язку з порушення Правил дорожнього руху інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки при розгляді справи не було встановлено, що ОСОБА_1 порушувала правила дорожнього руху в частині не надання переваги в русі транспортному засобу та не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з інкримінованою бездіяльністю щодо недотримання правил дорожнього руху.

Керуючись ст.ст. 12-13, 124, 213, 221, 246-247, 268, 280, 283-284 КУпАП.,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП з а к р и т и в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 274 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності ___________ року.

Суддя: Н.В.Стамбула