ун. № 759/3281/19
пр. № 3/759/1692/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2019 року приблизно о 22 год. 40 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем "Rover TR", державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тулузи, 2/58 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 з'явились. ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що 12.02.2019 року він керував автомобілем "Rover TR", державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тулузи, 2/58 в м. Києві. Після зупинки працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». На його вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Драгер», так як він не був впевнений у технічній справності приладу, працівники поліції йому відмовили, оскільки в них не було вказаних документів. У зв'язку з чим він і відмовився від проходження огляду.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 148841 ОСОБА_2 12.02.2019 року приблизно о 22 год. 40 хв. керував автомобілем "Rover TR", державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тулузи, 2/58 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Однак ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вони були присутніми 12.02.2019 року о 23 годині 05 хвилин при відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі, у тому числі факт перебування ОСОБА_2 за кермом автомобіля та його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп'яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він вимагав він поліцейських надати документи щодо технічного стану приладу «Драгер» та останні відмовили у їх наданні, а також доводи захисника про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд у закладі охорони здоров'я не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи, натомість повністю спростовуються відеозаписом даної події та матеріалами справи. За аналогічних обставин суддею відмовлено у задоволенні клопотання захисника про виклик та допит у судовому засіданні свідків, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння.

Суддею відмовлено в задоволені клопотання захисника ОСОБА_1 про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, оскільки відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 130 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 11.06.2004, питання про те, в який саме суду надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 30, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 384 гривні 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик