Провадження № 33/824/3542/2019 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Рокити В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09.08.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.07.2019 року приблизно о 15 год. біля будинку № 53 по вул. Тростянецька в м. Києві, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2009 року та закрити провадження у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права є незаконною та необґрунтованою.

Так, апелянт зазначає, що під час складання протоколу інспектором не було роз`яснено його права та обов`язки і не надано копію постанови, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що на його думку свідчить про порушення процедури.

Також апелянт зазначає, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

На думку апелянта, під час розгляду справи суддею було неповно та однобічно розглянуто справу, не встановлено всі обставини справи, не з`ясовано причину відмови в проходженні медичного огляду, та невручення йому протоколу серії ДПР18 №310833.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Суд першої інстанції оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №310833 від 03.07.2019 року, де зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , біля будинку № 53 по вул. Тростянецька в м. Києві,від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, а саме медичному закладі ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови водія від огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві, які містяться на диску DVD-R (а.с. 1-3).

Враховуючи вказані докази вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

З даним висновком суду першої інстанції, з урахуванням доказів, досліджених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд погоджується

До тверджень апелянта зазначених в апеляційній скарзі, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, апеляційний суд ставиться критично та розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Так на переглянутих у судовому засіданні відеозаписах з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків (а.с. 3).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що до лікаря не поїде, тому що поспішає (а.с. 1).

Доводи апелянта проте, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначений як самостійний склад правопорушення, за що і складено на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта, щодо відсутності у матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння не спростовує висновків судді місцевого суду, оскільки відповідно до вимог п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров`я, що вказує на відсутність порушень із боку поліцейського під час проведення огляду. Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Доводи апелянта, що інспектором під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права та обов`язки не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який нею підписується і одночасно цій особі роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі, а протокол про адміністративне правопорушення містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з правами та обов`язками (а.с. 1).

Враховуючи наведене, вказаних в апеляційній скарзі порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст. 266 КУпАП не встановлено та будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надані.

Також не можуть слугувати підставами для закриття провадження у справі за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, факт недотримання поліцейськими вимог ч.1 ст.266 КУпАП, що не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем, оскільки вказані дії не спростовують обставин відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи зазначене, на думку апеляційного суду, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 рокує законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна