Справа № 127/9818/19
Провадження № 3/127/2287/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 13.02.2019 р. ОСОБА_1 в гаражному приміщенні № 37 на території ГСК, розташованого по вул. М. Ващука біля будинку 1-а проводила господарську діяльність без державної реєстрації як субєкта господарювання, а саме: здійснювала продаж алкогольних напоїв.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та суду пояснила, що вони з чоловіком зберігають алкогольні напої у гаражі. Господарською діяльністю вона не займається, алкогольні напої не реалізовувала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та доводи її представника адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту статті 164 КУпАП випливає, що склад даного правопорушення має місце у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суд враховує, що чинний КУпАП не містить легального визначення поняття «господарська діяльність», а тому дана норма є бланкетною. Разом з тим, частиною першою статті 3 Господарського кодексу України регламентовано, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до частини дванадцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Отже, відповідно до наведеного закону торгівлю алкогольними напоями можуть здійснювати лише суб'єкти господарювання і за наявності спеціального дозволу, інакше це розцінюється як зайняття забороненими видами господарської діяльності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та повідомила, що в гаражному приміщенні зберігає для власних потреб придбані алкогольні напої.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 проводила продаж алкогольних напоїв в гаражному приміщенні без державної реєстрації як субєкта господарювання. При цьому, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вилучені у ОСОБА_2 напої є спиртовмісними.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обовязкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що обєктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 164КУпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 164, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 164 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: