Справа № 487/3742/19
Провадження № 3/487/1018/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Колісниченко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2019 року о 10 год. 00 хв. в м. Миколаїв, перехрестя вул. Шосейна та Галини Петрової, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_2 , знаходився в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 322 МОНД, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 14.08.2019 р. ОСОБА_1 провину у скоєному не визнав, пояснив, що не вживає наркотичних речовин. Він має травму голови і йому заборонено вживати алкогольні напої та наркотичні речовини. У зв`язку із травмою голови він постійно приймає знеболювальні, протиепелептичні препарати, анальгетики, але вони не містять наркотичні речовин і не забороняють керувати транспортними засобами.

В наступні судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за вказаних вище обставин, його вина підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 283255, відповідно до якого останній порушив вимоги п.п. 2.9а ПДР України;

- висновком щодо результатів огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 322, складеному о 10 год. 30 хв. 18.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №322 від 18.04.2019 р., згідно якого заключний діагноз: гостра інтоксикація внаслідок вживання опіатів, дімедролу неускладнена;

- результатами токсикологічного дослідження № 757 від 22.04.2019 р., згідно якого при токсикологічному дослідженні біологічного матеріалу, ОСОБА_1 , виявлено опіати, димедрол.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вищевказані докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою і нічим не спростовані.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Разом з тим, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладено, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з наведеним нижче.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП - якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Із матеріалів справи вбачається, що правопорушення вчинено 18.04.2019 року, отже на час розгляду справи минуло більше 3-х місяців з дня вчинення правопорушення. За такого, справа підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 38, 124, 221, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя З.М. Сухаревич