Справа № 473/1446/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"14" травня 2019 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря Данилевич Т.О.,

захисника адвоката Лукіянчина І.П.

розглянув адміністративну справу, яка надійшла від Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює ПП «Шведенко» продавцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

-за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення з протоколом ОБ №030035 від 28 березня 2019 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу 28 березня 2019 року біля 20 години 45 хвилин водій ОСОБА_2 в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Папаніна керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «ЗАЗ-1102» державний реєстраційний номерний знак Y 16-02 ОД в стані алкогольного спяніння /запах алкоголю з ротової порожнини/, відповідно до висновку алкотестеру «Драгер» №3950 від 28 березня 2019 року, результат позитивний з показчиком 1,51%. Після чого водія ОСОБА_2 було доставлено у Вознесенську ЦРЛ та відповідно до висновку алкотестеру «Драгер» №1200 від 28 березня 2019 року, результат позитивний з показчиком 1,42%, чим водієм ОСОБА_2 були порушені вимоги п.2.9 а/ ПДР України.

В судовому засіданні громадянин ОСОБА_2 не визнав себе винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та пояснив, що алкотестер «Драгер» №3950 останній раз проходив калібрування 03 серпня 2015 року, а алкотестер «Драгер» №1200 останній раз проходив калібрування 19 жовтня 2018 року, що суперечить чинному законодавству. Крім того, другий тест він проходив у лікарні, однак висновок лікарем ОСОБА_3 зроблений не був.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина водія ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №030035 від 28 березня 2019 року, складеному відносно громадянина відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП вказано, що він 28 березня 2019 року біля 20 години 45 хвилин водій ОСОБА_2 в місті Вознесенську Миколаївської області по вулиці Папаніна керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «ЗАЗ-1102» державний реєстраційний номерний знак Y 16-02 ОД в стані алкогольного спяніння /запах алкоголю з ротової порожнини/, відповідно до висновку алкотестеру «Драгер» №3950 від 28 березня 2019 року, результат позитивний з показчиком 1,51%. Після чого водія ОСОБА_2 було доставлено у Вознесенську ЦРЛ та відповідно до висновку алкотестеру «Драгер» №1200 від 28 березня 2019 року, результат позитивний з показчиком 1,42%, чим водієм ОСОБА_2 були порушені вимоги п.2.9 а/ ПДР України. Факт керування даного транспортного засобу водієм ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння в судовому засіданні не підтверджений.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №030035 від 28 березня 2019 року, не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь громадянина ОСОБА_2

З наведених вище мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, висновок поліцейського СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №030035 від 28 березня 2019 року /а.с.1/, що водієм ОСОБА_2 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в судовому засіданні не доведений, і даний висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі.

Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину водія ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недостатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вчинення даного адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_2 не було підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 № 1452/735. /далі - Інструкція 1452/735/.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведенного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

При цьому, п. 8 Розділу 1 Інструкції 1452/735 встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан спяніння є обовязковим у закладі охорони здоровя, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Із наявних у матеріалах адміністративної справи, а також здобутих в ході розгляду справи судом не підтверджено законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2

Суд визнає не допустимим доказом результат токсикологічного дослідження №3950 від 28 березня 2019 року року, з показчиком 1,51%, та результат токсикологічного дослідження №1200 від 28 березня 2019 року року, з показчиком 1,42%, на підставі якого до протоколу про адміністративне правопорушення були внесені дані про те, що водій ОСОБА_2 в порушення п.2.9 а/ Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

До даного висновку суд приходить на підставі аналізу нормативно правових актів, на підставі яких були долучені до матеріалів адміністративної справи та використані в судовому засіданні як докази результати токсикологічних досліджень №3950 від 28 березня 2019 року року, з показчиком 1,51%, та №1200 від 28 березня 2019 року року, з показчиком 1,42%.

В тексті результату дослідження №3950 від 28 березня 2019 року року, результат позитивний з показчиком 1,51%, зазначено, що газоаналізатор «Драгер - алкотест» 6810 пройшов останнє калібрування 03 серпня 2015 року.

В тексті результату дослідження №1200 від 28 березня 2019 року року, результат позитивний з показчиком 1,42%, зазначено, що газоаналізатор «Драгер - алкотест» 6810 пройшов останнє калібрування 19 жовтня 2018 року.

Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Драгер - алкотест» 6810 визначено інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. Відповідно до роздруківки приладу «Драгер - алкотест» 6810, якими проведено огляд водія ОСОБА_2, останнє калібрування приладу відбулося з порушенням вказаного строку.

Крім того, в матеріалах справи відсутній висновок лікаря Вознесенської ЦРЛ який проводив огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до інструкції № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції були виконані вимоги статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, а тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.9 а/ ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський