ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7536/19
провадження № 3/753/2945/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 року приблизно о 02 год. 38 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» н.з. НОМЕР_1 , який належить UAB «RALTIKUS» рухаючись по пр-ту. П. Григоренка, 26 в м. Києві, з ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Чим повторно здійснив протягом року правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Таким чином, суд розцінює неявку ОСОБА_1 якому, як вбачається з протоколу з 29.03.2019 було відомо, що справа за адміністративним протоколом буде розглядатись в Дарницькому районному суді м. Києва, як таку, що спрямована на затягування розгляду справу з метою уникнення накладення стягнення за скоєне правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол серії БД № 191544 від 29.03.2019, в якому зазначено, що ОСОБА_1 поспішав додому; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з яких видно, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; розписку ОСОБА_1 від 29.03.2019 про зобов`язання залишити транспортний засіб, яким він керував за адресою де був зупинений працівниками поліції, та зобов`язання про не сідати за кермо до повного витверезення; копію постанови Дарницького районного суду м. Києва від 03.01.2019, з якої вбачається, що ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 29.11.2018; копію постави серії НК № 678105 від 29.03.2019 з якої вбачається, що на ОСОБА_1 був накладений штраф у розмірі 510 грн. 00 коп. за ч. 4 ст. 126 КУпАП з причин того, що 29.03.2019 приблизно о 02 год. 15 хв. керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну добу та без права керування транспортним засобом; оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП України вбачається, що це правопорушення полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 після зупинення за наявності ознак наркотичного сп`яніння відмовився пройти у встановленому порядку зазначений огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Таким чином, судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, та у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Вирішуючи питання про необхідність оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить не йому, а UAB «RALTIKUS». З урахуванням наведеного, суд вважає за недоцільне накладати на ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ч.2 ст. 130, ст.ст. 251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 /три/ роки без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О. Заставенко