СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9036/19
пр. № 3/759/3942/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

03.05.2019 року за адресою: м . Київ , вул. Гната Юри, 10 «Б» в ЗОШ № 35 виявлено факт булінгу психологічного характеру, вчиненого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , по відношенню до учня 4-А класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: ОСОБА_2 систематично погрожував та вимагав гроші у ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю останнього.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП, не визнала та надала письмові пояснення, в яких зазначила, що у протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_2 психологічного булінгу, не розкрито зміст дій або бездіяльності і в чому конкретно виражається діяння. Крім цього до протоколу не додається жодного доказу на підтвердження даних, викладених в протоколі, щодо систематичного психологічного булінгу, а долучені до протоколу пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є суперечливими та викликають сумніви, таким чином будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення її сином ОСОБА_2 психологічного булінгу, матеріали справи не містять.

Допитаний в судовому засіданні, за участю представника Служби у справах дітей та законного представника ОСОБА_6 , ОСОБА_3 пояснив, що дійсно в період часу з 11.04.2019 року по 22.04.2019 року неодноразово учні старших класів ОСОБА_7 разом з другом ОСОБА_2 погрожували йому та вимагали в нього гроші - змушували йти і красти гроші у вчителя та однокласників та віддавати їм.

Допитаний в судовому засіданні, в присутності законного представника ОСОБА_1 та представника Служби у справах дітей, ОСОБА_2 пояснив, що з ОСОБА_3 не знайомий, ніколи йому не погрожував та нічого не просив, на поверсі школи, де знаходяться молодші класи міг перебувати, оскільки там навчається його молодший брат.

Старший інспектор СЮПВП Святошинського УП ГУНП у м. Києві, в судовому засіданні зазначила, що було отримано заяву від ОСОБА_6 , в якій було повідомлено про вчинення психологічного булінгу по відношенню до її сина ОСОБА_3 учнями старших класів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 При пред`явлені фото учнів старших класів ЗОШ № 35 малолітній ОСОБА_3 , вказав на двох учнів 9 «В» класу, а саме на ОСОБА_8 та ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП.

Диспозиція частин першої та третьої статті 173-4 КУпАП встановлює відповідальність батьків дитини за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Відповідно до статті 31 Цивільного Кодексу України малолітньою особою вважається особа до чотирнадцяти років, згідно із положенням статті 32 даного Кодексу неповнолітньою особою є особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Оскільки ОСОБА_2 виповнилось 15 років, він є неповнолітньою особою, то за вчинення останнім дій, передбачених частиною першою статті 173-4 КУпАП, відповідальність несуть батьки.

Згідно із статтею 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту статтей 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 27.04.2019 року до Святошинського УП ГУ НП в м. Києві звернулась громадянка ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про те, що учні 9-В школи № 35 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 систематично погрожують її сину змушують красти гроші у вчителя і однокласників та віддавати їм.

Неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_2 являються учнями ЗОШ № 35.

Відповідно до повідомлення адміністрації ЗСШ № 35 від 26.04.2019 № 63 до СЮП ВП Святошинського УП ГУНП у м. Києві, 22.04.2019 року до завідуючої з виховної роботи надійшла доповідна від мами учня 4-А класу ОСОБА_6 про те, що її син ОСОБА_3 відмовляється йти до школи, у зв`язку з тим, що отримує протягом трьох тижнів постійні погрози та вимагання грошей від учнів старших класів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 Адміністрацією школи була проведена відповідна робота в межах її компетенції з учнями та їх батьками, щодо вищезазначеної ситуації.

Відповідно до протоколу психоконсультативного дослідження малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , поліклініки «Добробут» встановлено, що у останнього присутній страх та тривога по відношенню до школи.

Судом досліджено матеріали справи, в тому числі: 1) рапорт старшого інспектора Святошинського управління поліції ГУНП в м. Києві від 07.05.2019 року; 2) протокол засідання ради профілактики правопорушень № 7 ЗОШ № 35 від 03.05.2019 року; 3) письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 .

В судовому засіданні поясненнями ОСОБА_3 та письмовими матеріалами підтверджено факт вчинення психологічного цькування ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно частини четвертою статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статтей 9-11 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, притягнутою до адміністративної відповідальності може бути лише особа, винною у скоєнні адміністративного правопорушення.

Правопорушення, передбачене частиною третьою статті 173-4 КУпАП передбачає собою наявність вини особи у формі умислу, оскільки у даному випадку дії ОСОБА_2 були умисними та цілеспрямованими, а батьки (мати) дитини повинні були вживати усіх можливих виховних заходів для попередження такої протиправної поведінки сина.

Зокрема, санкцією частини третьої статті 173-4 КУпАП передбачено відповідальність батьків за вчинення дитиною правопорушення, а саме ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності.

При визначенні міри адміністративного стягнення суд, відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність правопорушника.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника суд у відповідності до положень статті 34 КУпАП судом не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, її майнового стану, постійного місця роботи, суд вважає що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статтей 23,33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись ст.ст. 33-35, 173-4, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Суддя: А.В. Скорін