ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/542/19 Справа № 183/1155/19 Суддя у 1-й інстанції - Олійник А. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 20 лютого 2019 року о 14 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Сучкова,34 в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить змінити постанову в частині адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, на адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова не містить жодних обґрунтувань стосовно накладення максимального стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд обмежився лише викладенням в постанові допитом патрульного поліцейського ОСОБА_4 та водія ОСОБА_3

Вказує на те, що суд обираючи вид та міру стягнення в недостатній мірі дослідив обставини справи та не врахував загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, що призвело до накладення занадто суворого покарання.

Зазначає, що судом не було враховано, що хоча він офіційне не працює, але займається приватними перевезеннями, а тому позбавлення його водійського посвідчення унеможливлює отримання ним доходу, та як наслідок, не може утримувати свою родину дружину, яка тимчасово не працює через хворобу молодшого сина.

Посилається на те, що суд не врахував, що за місцем мешкання він характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітніх синів, один з яких проходить лікування, для чого йому необхідно використовувати власний автомобіль, оскільки громадським транспортом дитина неспроможна переміщатися.

Крім того, вину визнав повністю, щиро розкаявся і готовий нести адміністративну відповідальність та відшкодувати ремонт автомобіля водію ОСОБА_3 після визначення ним ціни збитків.

Також судом було залишено поза увагою, що він скоїв зіткнення з автомобілем не умисно, а з необережності, що є менш серйозним правопорушенням, і служить підставою для накладення менш суворого стягнення.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, обєктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає, а також не посилається на це і ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до постанови суду при накладенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців судом не були враховані положення ст. 33 КУпАП щодо зясування характеру вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, однак суддя дійшов висновку про неможливість накладення стягнення у вигляді штрафу.

Також такий висновок суду не відповідає положенням ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, судом першої інстанції у постанові суду не обґрунтовано грубе порушення Правил дорожнього руху водієм та не встановлено систематичного порушення ним порядком користування правом керування транспортними засобами.

Не встановлено таких обставин і в суді апеляційної інстанції, натомість знайшли підтвердження обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі, а саме те, що ОСОБА_1 є єдиним годувальником сім`ї, має на утримані двох малолітніх синів - Тимура, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Богдана, ІНФОРМАЦІЯ_4, який стоїть на Д обліку в нефрологічному відділені КЗ Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня ДОР, що підтверджується довідкою відповідного медичного закладу, за місцем проживання характеризується позитивно, визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся, а тому до нього можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Доводи потерпілого ОСОБА_3 щодо наявності у ОСОБА_1 стягнень не підтверджується матеріалами провадження.

Отже, судом першої інстанції необґрунтовано накладено стягнення на ОСОБА_1, тому його апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду в частині накладення адміністративного стягнення має бути змінена.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2019року задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити в частині накладеного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень, на користь держави.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_5