ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6006/18 Номер провадження 33/814/413/19Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В.В., з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника - адвоката Литовченка Р.В., потерпілого ОСОБА_4, та його представника - адвоката Пожидаєва В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.

закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою судді водій ОСОБА_2, 11.07.2018 о 9 год. 20 хв. керуючи трактором Т-150-к-09 з причіпом 1ПТС9 д.н.з. НОМЕР_2 та д.н.з. причіпа -НОМЕР_3 по вул. Половка від вул. Мироненка в бік вул. К.Цисик на перехресті з вул. О.Гончара в м. Полтаві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода Октавіяд.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який зупинився попереду, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження..

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не вирішив питання про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, та його представника - адвоката Литовченка Р.В., які заперечували проти задоволення поданої скарги, потерпілого ОСОБА_4 та його представника Пожидаєва В.О., які підтримали апеляційну скаргу, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно приписів ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Підстава для закриття провадження в справі згідно зі ст.38КпАП України не є такою, що реабілітує особу. Тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КпАП України щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав цієї особи та є недопустимим.

Тобто, обов'язковою умовою закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КпАП України порядку відповідне судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, встановленого статтею 38 цього Кодексу, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Таким чином аналіз зазначених вище норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження в справі на підставі п.7 справі ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, а тому апеляційні доводи ОСОБА_4 про те, що суд першої інстанції не встановив вину при розгляді справи, суд вважає слушними, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі у зв'язку зі сплином цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_2 у суді першої інстанції не визнавав свою винуватість у порушенні п. 10.1 ПДР 11 липня 2018 о 9 год. 20 хв. керуючи трактором Т-150-к-09 з причіпом 1ПТС9 д.н.з. НОМЕР_2 та д.н.з. причіпа -НОМЕР_3 по вул. Половка від вул. Мироненка в бік вул. К. Цисик на перехресті з вул. О. Гончара в м. Полтаві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який зупинився попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів поданої апеляційної скарги, встановив, що ОСОБА_2, 11 липня 2018 о 9 год. 20 хв. керуючи трактором Т-150-к-09 з причіпом 1ПТС9 д.н.з. НОМЕР_2 та д.н.з. причіпа -НОМЕР_3 по вул. Половка від вул. Мироненка в бік вул. К. Цисик на перехресті з вул. О. Гончара в м. Полтаві, зупинився перед перехрестям на заборонений сигнал світлофора, дотримуючись безпечної дистанції до транспортного засобу, що зупинився попереду. Дистанцію вибрав з огляду на обмежену видимість з місця водія трактора.

В цей час автомобіль Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, знаходився в лівій смузі руху поряд з трактором. Водій ОСОБА_4, скориставшись тим, що між трактором та автомобілем, що знаходився попереду трактора було декілька метрів вільного простору, перестроївся у правий ряд, зупинившись перед трактором під кутом до напрямку руху трактора таким чином, що його автомобіль попав у невидиму зону для водія трактора.

Коли включився дозвільний сигнал світлофора, водій трактора рушив з місця та зразу ж лівим переднім колесом наїхав на автомобіль Шкода, спричинивши йому механічні пошкодження.

Встановлене судом апеляційної інстанції підтверджується поясненнями водія трактора ОСОБА_2, який стверджував, що він не міг бачити автомобіль Шкода, із за особливостей конструкції та габаритів трактора. Він зупинився на безпечну дистанцію від попереднього автомобіля та не міг передбачити, що хто не будь може заїхати в зону трактора, недосяжну для огляду з місця водія.

Зазначене ОСОБА_2 підтверджується фотознімками наданими як апелянтом так і представником ОСОБА_2, а також схемою ДТП.

Суд відноситься критично до пояснень апелянта щодо правильності розміщення його автомобіля на смузі руху під час відтворення обставин ДТП, оскільки водій автомобіля Шкода поставив його таким чином, що це суперечить розташуванню автомобіля на схемі ДТП, яка була складена працівниками поліції безпосередньо після ДТП.

Зважаючи на викладене дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції не було належним чином досліджено дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зібрані по справі докази не доводять вину водія ОСОБА_2 у порушенні правил безпеки дорожнього руху та спричиненні пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

Отже постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 14 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_2, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко