Справа № 756/815326/18 Головуючий у І інстанції Пересунько Я.В.
Провадження № 33/824/1491/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 18 » квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 17.11.2018 року о 00:40 год. у м. Києві по вул. Я.Івашкевича поблизу буд. №3 керував автомобілем марки «Toyota», д.н.з. «НОМЕР_1», із ознаками наркотичного сп'яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей розширені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя; від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, тобто своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати постанову та закрити провадження щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на незаконність постанови та її необґрунтованість, у зв'язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся та в протоколі висловив свою незгоду з пред'явленою підозрою поліцейських та неправомірними діями відносно нього. На думку апелянта, поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду на стан сп'яніння, а протокол про адміністративне правопорушення являється недопустимим доказом його вини, оскільки суть порушення в протоколі сформульована незрозуміло, в протоколі не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду саме у закладі охорони здоров'я, а оригінал протоколу та його копія відрізняються між собою за змістом та містять приписки, що прямо заборонено чинним законодавством.

Також апелянт вважає твердження суду І інстанції про однозначну відмову апелянта від проходження запропонованого йому огляду - таким, що не узгоджується з матеріалами справи та зазначає, що показання свідків не можуть братися до уваги судом, оскільки вони не були допитані в судовому засіданні під присягою, а тому їх письмові пояснення не можуть вважатися доказами.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_3 зазначила, що суддею безпідставно не було взято до уваги те, що на відеозаписах з нагрудної боді-камери поліцейського не зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, крім того, на вказаних відеофайлах зафіксований точний час та дата відеозйомки, відповідно до якої ОСОБА_2 було зупинено приблизно о 00:27 хв. 17.11.2018р., а вимогу пройти огляд на встановлення стану сп'яніння працівником поліції було пред'явлено ОСОБА_2 не раніше ніж о 1год.13хв., що свідчить про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП в частині відображення часу вчинення порушення; суддею не було враховано те, що поліцейські не забезпечили проведення огляду ОСОБА_2 в медичному закладі охорони здоров'я протягом 2 годин з моменту встановлення підстав для такого огляду, в порушення вимог ст.266 КУпАП, а також не взято до уваги те, що на відеозаписі о 2год. 40хв. ОСОБА_2 дає згоду на проведення огляду, про що також свідчить те, що він заповнив бланк добровільної згоди на проведення огляду.

Також захисник зазначила, що після події 17.11.2018р. ОСОБА_2 було декілька разів безпідставно зупинено працівниками поліції з пропозицією проїхати в медичний заклад задля встановлення можливого стану сп'яніння, на що ОСОБА_2 погодився та згідно висновків лікаря-нарколога ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння не перебував. У зв'язку з переслідуванням ОСОБА_2 звернувся до начальника управління патрульної поліції зі скаргою на незаконні дії працівників поліції, а також звернувся до суду з позовною заявою про визнання дій поліції протиправними та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 570179.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вимогам вказаних правових норм, судом 1 інстанції не були в повному обсязі з'ясовані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а прийняте рішення не можна вважати законним і обґрунтованим.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я №1452/735 від 9.11.2015р, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р.

Відповідно до ст.266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, підлягають огляду на стан сп'яніння, який проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або з його результатами, огляд проводиться у закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан сп'яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

В оскаржуваній постанові суд І інстанції, визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130КУпАП, зазначив, що його вина повністю доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями інспекторів поліції та відеозаписами з нагрудної камери.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 категорично заперечив факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Як вбачається із відеозаписів з боді-камери поліцейського, переглянутих в судовому засіданні під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 погодився на проходження огляду на стан сп'яніння.

Відмови ОСОБА_2 від проходження такого огляду на наявних в справі відеозаписах - не зафіксовано.

При цьому, з вказаних записів вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово повторив, що не відмовляється проходити огляд на встановлення стану сп'яніння.

На підтвердження зазначеного ОСОБА_2 почав заповнювати бланк добровільної згоди пацієнта на проведення такого огляду, де у відповідній графі вказав своє прізвище ім'я, по батькові, зазначив дату складання документу та поставив свій підпис.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адмніправопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 6.11.2015р. при складанні протоколу зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення( суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 189197: 17.11.2018 року о 00:40 год. у м. Києві по вул. Я.Івашкевича, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Toyota Сorolla», д.н.з. «НОМЕР_1», із ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей розширені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Водій у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку, тобто своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

Разом з тим, на відеозаписі №1 не міститься вимоги поліцейського до ОСОБА_2 пройти огляд для встановлення можливого стану сп'яніння.

Згідно відеозапису №2 вбачається, що ОСОБА_2 разом з поліцейськими їдуть до лікаря-нарколога для визначення стану сп'яніння, час відеофіксації - 1год. 13хв., тобто станом на 1год.13хв. ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а їхав разом з поліцейськими до медичного закладу, що свідчить про невідповідність протоколу про адмінправопорушення вимогам ст.256 КУпАП, оскільки час, зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення 00год.40хв. - не відповідає дійсності та спростовується наявними матеріалами провадження.

Зазначене також підтверджується направленням на огляд водія ОСОБА_2, згідно якого час події - 17.11.2018р. о 2 год. 15хв., крім того наявність вказаного направлення також свідчить про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння.

Обґрунтованими є доводи захисника про те, що ОСОБА_2 був доставлений до лікаря-нарколога вже після спливу 2 годин з моменту встановлення підстав для проведення огляду на стан сп'яніння, що також стверджується відеозаписами події.

Оцінюючи сукупність зазначених обставин, апеляційний суд вважає, що достатні і допустимі докази наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

За таких обставин, судове рішення стосовно ОСОБА_2 постановлено з порушенням вимог ст.ст.245,251,256,266,280 КУпАП та підлягає скасуванню, а провадження за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу цього правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________