Справа № 456/3781/18 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/811/6/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2018 року,

встановив:

цією постановою,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ТзОВ «Трансінвестагро»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3, 16.09.2018 року о 23:13 год. по вул.Шевченка, 6 в м.Миртюки, Стрийського району, Львівської області керував транспортним засобом трактором колісним JOHN DEER 8335R, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9. «а» ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову та постановити нову, якою закрити провадження у справі з підстав встановлених п.1 ст.247 КУпАП.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд не врахував клопотання захисника про відкладення розгляду справи, оскільки перебував на роботі, і не зміг прибути в судове засідання з поважних причин. Оскаржувану постанову йому не надсилали взагалі, а відтак її копію отримав тільки 03.12.2018 року, оскільки головуючий у справі суддя перебував у щорічній відпустці і, як пояснила секретар, копію постанови не було кому підписати.

Отримавши 03.12.2018 року постанову, одразу ж подав апеляційну скаргу, так як не погоджується з висновками суду викладеними в постанові. Вважає що суд не перевірив доводи захисника, не викликав працівника поліції, не пересвідчився в порушенні процедури скерування на освідування, не встановив порушення вимог статті 266 КУпАП, не викликав зазначених в протоколі свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, внаслідок чого, поспішаючи, прийняв незаконне рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, їх оцінка, що ґрунтується на зазначених вимогах та вирішення справи в точній відповідності з законом.

Однак як вбачається з постанови, суд переслідував мету притягнути особу до відповідальності більше, аніж встановити обєктивну істину та дотримання працівниками поліції вимог закону при складанні адміністративних матеріалів. Про вищенаведене свідчить те, що справа перебувала на розгляді судді з 25.09.2018 року, була призначена на 23.10.2018 року, і фактично за одне судове засідання, без пояснення особи відносно якої складено протокол, без виклику свідків, відмовивши в клопотанні захисника про виклик свідків та інспектора, який склав протокол, дослідивши односторонні письмові докази у справі, прийняв рішення.

Суд не встановив всіх обставин які б підтверджували подію адміністративного правопорушення, як і вину скаржника, поверхнево підійшов до розгляду справи та прийшов до помилкового висновку щодо доведеності факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, не дослідив відеозапису в судовому засіданні, з якого чітко вбачається, що він не погоджувався з результатом тесту на місці зупинки, а працівники поліції наперекір відмовились проїхати із ним до найближчого медичного закладу для проходження освідчення у встановленому закон порядку, не прийняв до уваги, що Драгер 6810, не є спеціальним технічним засобом затвердженим МОЗ та Держспоживстандартом до використання під час огляду водіїв на стан спяніння. Також суд покликався в доведення його вини на попередньо заготовлені пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яких не викликав для допиту в суді.

Отже, в супереч вимогам ст.ст. 245, 251 КУпАП в частині мети та завдань адміністративного провадження, а також встановлення обсягу доказів, суд: не допитав свідків, та працівника поліції, яким оформлявся протокол; не дослідив відеозапису та не надано правової оцінки діям інспектора щодо порушення процедури освідування на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, допустивши порушення вимог ст. 245, 268, 280 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до хибного висновку з приводу того, що мало місце адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №456/3781/18, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №234948 та оскаржуваній постанові, ОСОБА_3 16.09.2018 року о 23:13 год. по вул.Шевченка, 6 в м.Миртюки, Стрийського району, Львівської області керував транспортним засобом трактором колісним JOHN DEER 8335R, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9. «а» ПДР України.

Згідно з положеннями ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія з результатом огляду з використанням спеціальних технічних засобів на стан алкогольного спяніння, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме роздруківки та акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.1, 4), ОСОБА_3 зазначив, що не погоджується з встановленим результатом.

Однак працівники поліції, в порушення вимог законодавства не забезпечили проходження ним огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, в закладах охорони здоровя.

При цьому направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що поліцейським, яким було виявлено у ОСОБА_3 стан алкогольного спяніння та проведено огляд на стан спяніння за допомогою технічного засобу Драгер, з результатом якого він не погодився, запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Також відсутня в матеріалах форма направлення на такий огляд, для забезпечення достовірності результатів огляду із використанням спеціальних технічних засобів.

Як визначено у Інструкції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Єдиним доказом на підтвердження даних протоколу є пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які посвідчили факт проходження огляду на стані алкогольного спяніння ОСОБА_3, однак жодним чином не вказали на те, що останній категорично не погодився з результатом такого огляду.

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння проведений з грубим порушенням вимог законодавства, а тому не можливо однозначно ствердити про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому по справі слід ухвалити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову судді Стрийського місьрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_3 скасувати.

Провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер