ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/189/19 Суддя 1-ї інстанції: Оболєнська С.А.
Провадження № 33/818/402/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15.02.2019 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15.02.2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: СТ «Пролісок», вул. Лісна, 171, Зароженська сільська рада Чугуївського району Харківської області було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 10.01.2019 року о 03-00 у м. Чугуїві Харківської області по вул. Харківській, 9 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Renault Duster Ambience», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та продуття газоаналізатора «Драгер» у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 15.02.2019 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку із з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що постанову суду він отримав лише 28.02.2019 року, про що є відмітка в матеріалах провадження.

В апеляційній скарзі вказує, що інспектором поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були розяснені права ОСОБА_2 передбачені ст.59 Конституції України, що є прямим порушенням його права на захист, а також не надано на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наголосив, що суд не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_4, надані ним в судовому засіданні від 15.02.2019 року, а також в письмових поясненнях від 03.03.2019 року, відповідно до яких останній пояснив, що співробітники поліції не підводили його до ОСОБА_2 та він не бачив, як останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Указав, що в протоколі не конкретизовано, від проходження якого саме порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмився ОСОБА_5, оскільки він наполягав на проходження огляду в медичному закладі.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Дизпозицією ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана правова норма є бланкетною, та відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя.

Відповідно до письмових пояснень свідків ґґґґґґґґволосенко ґа.ґо. та ОСОБА_6 в їх присутності 10.01.2019 року о 03-00 год. у м. Чугуїві Харківської області по вул. Харківській, 9, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Renault Duster Ambience», державний номер НОМЕР_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та продування газоаналізатора «Драгер» відмовився.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Твердження в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_4 про те, що особисто при ньому працівники поліції не пропонували водію пройти огляд на переконання апеляційного суду не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення, оскільки вказаний свідок повідомив, що водій мав ознаки спяніння, працівники поліції пропонували його пройти огляд, він відмовився, і згідно змісту пояснень цього свідка, заперечення з боку водія на ці слова працівників поліції відсутні. Крім того, апелянтом не спростовані покази іншого свідка по справі.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), в ньому містяться підписи ОСОБА_2 та його пояснення, зміст яких не спростовує обставин, викладених у протоколі.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог апелянта за викладеними в апеляційній скарзі доводами.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2019 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1