П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 08 липня 2018 року в 10 год. 05 хв. керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 20 по вул. Академіка Туполєва в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не був присутнім, оскільки не отримував судову повістку про виклик до суду. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що копію судового рішення отримав 29 березня 2019 року, коли особисто звернувся до суду з клопотанням про надання йому матеріалів на ознайомлення, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин. На думку апелянта, судом порушено його право на захист.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт зазначає, що правопорушення, яке вказане в протоколі, він не вчиняв, оскільки у зазначений в протоколі день та час перебував в іншому місці.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що інспектор поліції встановив особу правопорушника на підставі посвідчення водія, яке він декілька років тому втратив.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки він не був присутнім при розгляді, не надав пояснення суду та доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу та заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 21 вересня 2018 року судом ухвалене рішення про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова суду отримана ним 29 березня 2019 року, що підтверджується розпискою, а апеляційна скарга подана 17 квітня 2019 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суд не в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не перевірив достовірність даних, викладених в цих доказах, відтак висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне, ОСОБА_2 керував автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Проте, з дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не ОСОБА_2, а невідома особа, яка назвала себе ОСОБА_2 та надала посвідчення водія НОМЕР_2

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав копію нового посвідчення водія НОМЕР_3, яке він отримав взамін втраченого.

В апеляційному суді ОСОБА_2 повідомив, що особу, яка відповідно до відеозапису, назвала себе його прізвищем та іменем він не знає.

ОСОБА_2 та його захисник повідомили, що ця особа неодноразово, вчиняючи правопорушення, називалась ОСОБА_2 та ОСОБА_5, на підтвердження чого апеляційному суду було надано постанови суду про притягнення ОСОБА_2 і ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відеозапис з нагрудної камери поліцейського з іншого провадження стосовно ОСОБА_5, де зафіксовано, що після того як особа, яка назвалася цим прізвищем надала поліцейському посвідчення водія, останній після перевірки повідомив, що це посвідчення значиться як втрачене.

Отже, дослідженими відеозаписами підтверджується, що одна і та ж особа в різний період часу на вимогу поліцейського надає посвідчення водія на ім'я ОСОБА_2 і ОСОБА_5

Апеляційний суд зазначає, що для ідентифікації ОСОБА_2, який прибув в судове засідання до суду апеляційної інстанції з особою, яка зображена на досліджених відеозаписах спеціальні знання не потрібні, оскільки їх відмінність є очевидною.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що матеріали провадження не містять доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун