ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/994/19

25 квітня 2019 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С. розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовець, офіцер юридичної групи військової частини НОМЕР_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 року на адресу суду надійшов протокол ЛВР № 29 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, де зазначено, що ОСОБА_1 09.04.2019 року о 07 год. 45 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння на КПП військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) в умовах особливого періоду, в подальшому був направлений до Комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» де відмовився від огляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував, щодо обставин викладених у протоколі. Зазначив, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, і не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а просив забезпечити йому представника безоплатної правової допомоги, при проходженні огляду, з метою не порушення його прав, однак йому було відмовлено у забезпеченні правової допомоги і зазначено у журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій, що він відмовився від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він 09.04.2019 року був відрядженний від ІНФОРМАЦІЯ_1 до в/ч НОМЕР_2 , був начальником патруля, десь о 07 год. 30 хв. йому повідомили, що на КПП двоє військових перебувають в стані алкогольного сп`яніння, один із них був ОСОБА_1 , який із зовнішніх ознак, дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 був доставлений до КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» для проведення огляду на визначення алкогольного сп`яніння, де він попросив скористатися своїм правом на правову допомогу, однак представники правової допомоги не виїжджають до КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», а лише до ІНФОРМАЦІЯ_1 , так ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення алкогольного сп`яніння без представника правової допомоги, при складанні протоколу у Рівненському зональному відділі військової служби правопорядку ОСОБА_1 було запропоновано скористатися правовою допомогою, однак він відмовився.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреса свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Диспозиція частини 1 статті 172-20 КУпАП у кодексі викладена у наступному змісті розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність, за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У протоколі ЛВР № 29 про військове адміністративне правопорушення від 09.04.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 09.04.2019 року о 07 год. 45 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння на КПП військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) в умовах особливого періоду.

Однак, належних та допустимих доказів, того, що ОСОБА_1 09.04.2019 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, протокол та додані до нього додатки не містять.

У протоколі, також зазначено, що ОСОБА_1 був направлений до Комунального закладу «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» де відмовився від огляду.

Дистпозиція статті ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність також, за відмову осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, протокол ЛВР № 29 про військове адміністративне правопорушення від 09.04.2019 року не містить відомостей, від якого огляду відмовився ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на визначення алкогольного сп`яніння, а заявив клопотання скористатися правовою допомогою під час здійснення огляду, однак він не був забезпечений належною правовою допомогою, чим було порушено його права передбачені Конституцією України та КУпАП.

Так, відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 8 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено, що право на безоплатну первинну правову допомогу згідно з Конституцією України та цим Законом мають усі особи, які перебувають під юрисдикцією України.

Згідно, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний має право мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено з порушенням прав останнього, а саме щодо права користуватися юридичною допомогою.

За таких обставин суд приходить до переконання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 172-20, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення зазначеного в протоколі .

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

Повний текст рішення оголошено 02 травня 2019 року о 09 год. 00 хв.

СуддяО. С. Цвіркун