Справа № 732/571/19 Головуючий у 1 інстанції Березовський О. Д.
Провадження № 33/4823/185/19
Категорія - ст. 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.

Розглянув апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в цьому ж АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

Як установив суд, 24 березня 2019 року о 16 годині 29 хвилин ОСОБА_1 в м. Городня по вул. 1-го Травня, керуючи автомобілем ВАЗ - 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю іншого транспортного засобу на порушення вимог пункту 2.10 «а» Правил дорожнього залишив місце ДТП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду щодо нього скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що направлений до суду протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та загальним вимогам щодо складання протоколу, визначеним у ст. 256 КУпАП.

Вважає, що суд не об`єктивно дослідив обставини справи, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, наїхав на його автомобіль водій ОСОБА_2 , який до нього не мав жодних претензій. Пізніше його знайшли працівники поліції та під психологічним тиском змусили підписати документи.

Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази його винуватості, а сам протокол складений з грубими порушеннями п. 12 Інструкції.

Звертає увагу, що пояснення свідків не додаються, а долучаються. Схема ДТП взагалі не відповідає тому місцю, де відбулось зіткнення, а відеозапис з нагрудної відеокамери працівника поліції має бути від самого початку при будь-якому контакті з особами, все спілкування повинно бути записане безперервно.

Щодо строків на оскарження, то він вважає, що відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом 10 днів з дня виснесення постанови.

Положення ст. 289 КУпАП стосується оскарження постанов, які приймаються іншими уповноваженими органами у справах про адміністративні правопорушення, а не судами.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана в межах десятиденного строку на оскарження.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 -4 КУпАП може бути розглянута без участі особи, щодо якої складений протокол, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про день, час та місце судового розгляду і клопотань про відкладення розгляду від нього не надходило.

Критика апелянтом змісту протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставною. За правилами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються окрім дати, місця складання, прізвища ім`я по-батькові особи, яка склала, суть правопорушення, відомості про особу, яка його вчинила, нормативний акт, який передбачає відповідальність.

Усім цим вимогам відповідає протокол про адміністративне правопорушення від 24.03.2019 року серії БД № 035506, в якому зазначено, що 24 березня 2019 року о 16 год. 29 хв. ОСОБА_1 в м. Городня по вул. 1-го Травня, керуючи автомобілем ВАЗ - 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди на порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, залишив місце пригоди, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

З апеляційної скарги не вбачається в чому полягає невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженій Наказом МВС України від 06.11.2015 року за № 1376.

Підпункт «а» пункт 2.10 Правил дорожнього руху зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Причетні до дорожньо-транспортної пригоди особи зобов`язані залишатися на місці пригоди. Під час з`ясування причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди важливою обставиною є розташування транспортних засобів і предметів на місці ДТП. Тому, для того щоб об`єктивно виявити винних у виникненні ДТП, Правилами дорожнього руху забороняється переміщення транспортних засобів і предметів, а також зміна їх розташування в межах транспортного засобу або місця ДТП.

Факт залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди підтверджується поясненнями самого водія ОСОБА_1 , який пояснив, що під час виконання маневру повороту з АДРЕСА_3 в його автомобіль в`їхав автомобіль «Кіа», що рухався позаду нього. Після удару він не зупинився, а злякався та поїхав до магазину Фора, де залишив автомобіль, а сам придбав три пляшки пива та випив його.

При цьому, не заперечував, що під час виконання повороту ліворуч, не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині та не увімкнув покажчик лівого повороту (а.с.4).

З матеріалів справи убачається, що залишивши місце ДТП та порушивши порядок розташування транспортних засобів на момент зіткнення водій ОСОБА_1 ускладнив роботу працівників поліції, які були позбавлені можливості об`єктивно оцінити дорожню обстановку, встановити правильні та точні заміри розташування автомобілів на момент зіткнення, а відтак скласти об`єктивну схему ДТП.

Судячи зі змісту схеми дорожньо-транспортної пригоди, вона була складена тільки за участю іншого водія ОСОБА_2 Більш того, цей водій заперечує свою винуватість у порушенні правил безпеки руху та в зіткненні автомобілів. Отже, достовірність схеми ДТП відігравала вирішальну роль у встановленні винуватця пригоди, чому перешкодив водій

ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП характеризується прямим умислом, що в даному випадку підтверджує ОСОБА_1

Більш того, водій автомобіля «Кіа» ОСОБА_2 в письмових поясненнях зазначав, що водій ОСОБА_1 рухався перед ним, різко загальмував після чого без увімкненого показника повороту повернув вліво, що і призвело до зіткнення автомобілів. Водій автомобіля ВАЗ - 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , після зіткнення не зупинився та продовжив рух, що спростовує аргументи апеляційної скарги про відсутність претензій та наявність домовленостей між водіями.

Наголошуючи на тому, що відеозапис з нагрудної відеокамери працівника поліції не має перериватись, апелянт залишив поза увагою той факт, що такий відеозапис до матеріалів справи взагалі не долучався, і відповідно такий доказ не приймався судом до уваги з причин його відсутності.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дослідив данні протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення обох водіїв учасників пригоди дійшов правильного висновку про накладення стягнення за залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.

Про день і час апеляційного розгляду повідомлялись автор апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представник ФОП Морозов В. Ю., про що наявні зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення.

Станом на 09 годину 30 травня 2019 року, ніхто з названих осіб в суд апеляційної інстанції не прибув. За Онлайн бронюванням майданчиків відеоконференції з Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, на зв`язок також ніхто не вийшов та не подав заяв про відкладення апеляційного розгляду.

Апеляційний розгляд уже відкладався за заявою ОСОБА_1 , апеляційна скарга подана ним самим на покращення становища особи. Матеріалів справи достатньо для розгляду доводів апеляційної скарги та прийняття рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець