Номер провадження: 33/813/639/19
Номер справи місцевого суду: 501/525/19
Головуючий у першій інстанції Семенов О. А.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Ткачука В.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 10 квітня 2019 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №269642, 05 січня 2019 року, приблизно о 14.10 годин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем спецпризначення - швидка медична допомога - «FORD TRANZIT», номерний знак НОМЕР_1 , який використовує медичний центр «МЕДІКАП», рухаючись по Іллічівській дорозі в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку при зміні напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «АUDІ», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку та знаходився в маневрі обгону. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 квітня 2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повідомлено Овідіопольський ВП ГУНП в Одеській області про обставини, викладені в мотивувальній частині судового рішення в частині обладнання автомобіля «FORD» проблисковими маячками зеленого кольору - для перевірки та вжиття відповідних заходів.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та визнати, що в діях ОСОБА_2 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що у скоєні ДТП є вина водія ОСОБА_2 , оскільки він здійснював маневр повороту без увімкнення світлового покажчику повороту.

Після проїзду залізно дорожнього переїзду спеціальний звуковий сигнал був вимкнений,було ввімкнені проблискові маячки синього кольору.

Враховуючи, що спецавтомобіль почав рухатись повільно, ОСОБА_1 спробував здійснити обгін, але зазначений автомобіль без увімкнення світлового покажчику повороту став здійснювати поворот наліво, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 3.1 Правил дорожнього руху, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10 , 11, 12, 13, 14,15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 2.3.6 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.1.4. Правил, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем спецпризначення - швидка медична допомога - «FORD», номерний знак НОМЕР_1 , який використовує медичний центр «МЕДІКАП», рухаючись по Іллічівській дорозі в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, в порушення п.10.1. Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку при зміні напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «АUDІ», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку та знаходився в маневрі обгону, тому суд першої інстанції мав відобразити та встановити в постанові вину водія ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї викладених у відзиву, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

З оскаржуваної постанови районного суду вбачається, що до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення суд першої інстанції дійшов на підставі матеріалів справи, пояснень особи щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 , потерпілої особи ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши схему ДТП та відеозаписи.

Судом першої інстанції було зроблено висновки, що автомобіль швидкої медичної допомоги, поза розумним сумнівом, рухався з увімкненими проблисковими маячками синього та зеленого кольору, що обмежувало транспортні засоби, які рухалися за ним, здійснювати маневри обгону або випередження, а останнє і стало наслідком дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням суду першої інстанції, з огляду на те, що поза увагою суду та без належної правової оцінки залишився той факт, що існують протиріччя, зазначені в показах свідків, невірно встановлені обставини справи, невірно зазначено номерний знак автомобіля «FORD», замість номерного знаку НОМЕР_1 , в рішенні суду невірно зазначено НОМЕР_3 , не надано належної оцінки відеозаписам, та іншим доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно п. 3.4 Правил забороняється здійснювати обгін і випередження транспортних засобів з увімкненими проблисковими маячками синього і червоного або лише червоного кольору та зеленого або синього і зеленого кольору і супроводжуваних ними транспортних засобів (колони), а також рухатися по суміжних смугах із швидкістю колони або займати місце в колоні.

З відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що після пригоди на спеціалізованому автомобілі екстреної медичної допомоги працювали проблискові маячки лише синього кольору.

Цей доказ повністю збігається з поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та не протирічить показам свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які, стверджуючи про наявність проблискових маячків на автомобілі швидкої медичної допомоги під час під`їзду до місця пригоди, не уточнювали, якого саме кольору були ці маячки.

Саме колір проблискових маячків, які були увімкнені на спеціалізованому автомобілі екстреної медичної допомоги під керівництвом ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди, має значення для винесення законного і обґрунтованого рішення у справі.

Спеціальні світлові сигнальні пристрої на службових транспортних засобах встановлюються відповідно до вимог Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року, Указу Президента України «Про заходи щодо впорядкування використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв та номерних знаків на службових транспортних засобах» від 30 березня 2005 року № 567, Інструкції про порядок видачі та обліку дозволів на встановлення та використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв, затвердженої наказом МВС України від 22 серпня 2005 року №364, з дотриманням вимог ДСТУ 3849-99 «Дорожній транспорт. Кольорографічні схеми, розпізнавальні знаки, написи та спеціальні сигнали оперативних, спеціалізованих та спеціальних транспортних засобів. Загальні вимоги».

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів, на транспортних засобах швидкої медичної допомоги встановлюються спеціальні світлові сигнальні пристрої синього кольору та звукові сигнальні пристрої.

Встановлення на автомобілях швидкої допомоги спеціальних світлових сигнальних пристроїв зеленого кольору чинним законодавством не передбачено.

Одночасно, матеріалами адміністративної справи підтверджено, що на автомобіль «FORD», номерний знак НОМЕР_1 , оформлено дозвіл серії НОМЕР_4 на встановлення та використання на транспортному засобі спеціальних звукових та світлових сигнальних пристроїв синього кольору, що, як було встановлено судом першої інстанції, є підставою для повідомлення органів поліції про перевірку зазначених обставин та вжиття відповідних заходів (а.с.100).

Відповідно до п. 3.1 Правил дорожнього руху, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14,15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Слід зазначити, що спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги не є оперативним транспортним засобом.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України №757 від 07.09.2017 року, зареєстрованого Міністерством юстиції України 28.09.2017 року за №1198/31066, оперативні транспортні засоби - штатна група службових транспортних засобів, призначених для виконання органами поліції оперативних завдань. В той же час, відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний рух», спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги відноситься до категорії транспортних засобів спеціалізованого призначення. Звідси, на водіїв спеціалізованих транспортних засобів не розповсюджуються виключення щодо можливості відступу від вимог окремих розділів Правил дорожнього руху, передбачені п. 3.1 цих Правил.

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, системний аналіз матеріалів справи та досліджених доказів свідчить про те, що суд першої інстанції передчасно та необґрунтовано дійшов до висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а також не встановлення вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДБ №269642, складеного відносно ОСОБА_2 , вбачається, що 05 січня 2019 року, приблизно о 14.10 годин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем спецпризначення - швидка медична допомога - «FORD», номерний знак НОМЕР_1 , який використовує медичний центр «МЕДІКАП», рухаючись по Іллічівській дорозі в с. Молодіжне Овідіопольського району Одеської області, в порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку при зміні напрямку руху, не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «AUDI», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку та знаходився в маневрі обгону.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДБ №269642, який підписано ОСОБА_2 , без жодних зауважень.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема факт порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, підтверджуються поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , та свідків ДТП, а також відеозаписом, наданим потерпілим, якій долучений до матеріалів справи, в тому числі поясненнями самого ОСОБА_2 , які містяться на відеозаписі. Зазначений відеозапис судом першої інстанції неналежним, недопустимим або недостовірним доказом не визнавався.

Досліджені судом докази - протокол, покази потерпілого і свідків, відеодоказ, наданий потерпілим, з якого вбачається, у тому числі, що одразу після пригоди ОСОБА_2 визнав свою вину, є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Між порушенням ОСОБА_2 Правил дорожнього руху і зіткненням, що сталося з іншим автомобілем, е прямий причинний зв`язок.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність його вини у скоєні ДТП та на ту обставину, що саме водієм автомобіля «АUDІ», було порушено Правила дорожнього руху України, який здійснював маневр обгону є недоведеними та безпідставними, оскільки такий факт не був встановлений у визначеному законом порядку з посиланням на норми матеріального права.

Таким чином, водій ОСОБА_2 , не маючи перешкод технічного характеру для додержання вимог Правил дорожнього руху та запобігання дорожньо-транспортній подій, грубо порушив 10.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Проте, в порушення процесуальних норм, суддя суду першої інстанції не дослідив вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди та не зробив належного висновку щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Наявність вини водія ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, апеляційний суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За порушення зазначених Правил дорожнього руху, ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю по закінченню до моменту розгляду справи, строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки на момент розгляду справи в суді, термін притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , передбачений ст. 38 КУпАП закінчився, суд першої інстанції порушив вказані вимоги закону, відповідно до ст. 247 КУпАП, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п. 7 ст. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Іллічівського міського суду Одеської області від 10 квітня 2019 року скасувати, ухвалити нову.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_2 за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов