Справа № 461/1290/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/338/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

захисника - адвоката Жиравецького Т.М.,

представника митниці - Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 44566,00 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 7679/20900/18 від 22.12.2018 року, конфісковано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 13308,50 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 22 грудня 2018 року близько 10 год. 53 хв. на вантажному автомобілі-спеціалізованій вантажний фургон малотоннажний-В марки «IVECO» Turbo Daily 40-10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїхав в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в напрямку в`їзду в Україну смугою руху «червоний коридор».

Для митного контролю громадянин ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, та вказав що транспортний засіб переміщується без вантажу. В митній декларації для громадян, яку громадянин ОСОБА_1 заповнив на вимогу митного органу, в графі «відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та/або оподаткуванню митними платежами» вказав про наявність особистих речей і більше не вказав про наявність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

В ході проведення митного контролю виникла підозра стосовно законності ввезення на митну територію України та митного оформлення ізотермічного контейнера № НОМЕР_2 , що знаходилась на вантажному автомобілі марки «IVECO» Turbo Daily 40-10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення - 1997. Під час візуального огляду транспортного засобу встановлено, що ізотермічний контейнер не є закріплений стаціонарно.

В ході проведення перевірки було надіслано запит на митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС з метою отримання записів з відеокамер спостереження розташованих на смузі руху «червоний коридор» напрямку «виїзд» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС. Відповідно до отриманої відповіді встановлено, що вантажний автомобіль марки «Mercedes «IVECO» Turbo Daily 40-10, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення - 1997, виїхав з митної території України смугою руху «червоний коридор» напрямку «виїзд» без ізотермічного контейнера, 21 грудня 2018 року близько 00 год. 26 хвилин.

На дану постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає що дана постанова винесена без врахування всіх обставин справи, а у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 472 МК України. зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги подану ним рахунок фактуру вартості ізотермічної будки, оскільки остання видана 04.01.2019, в той час як порушення митних правил вчинено 22.12.2018. Поряд з тим зазначає, що висновок Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС № 152 від 12.02.2018 є неналежним та недопустимим доказом визначення вартості ввезеного товару. Крім цього вказує, що судом першої інстанції в силу недотримання вимог як матеріального так і процесуального права не було надано належної оцінки всім доказам, неправомірно взято до уваги експертний висновок, який є неналежним та недопустимим доказом та не було встановлено, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, що потягло за собою постановлення необґрунтованого та незаконного судового рішення, яке підлягає скасуванню.

Просить дану постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника Жиравецького Т.М. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , який просив задоволити апеляційну скаргу, думку представника митниці, який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, диспозиція ст. 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через державний кордон України, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

І, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, згідно якого накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил та їх конфіскації.

Такий висновки суду підтверджується протоколом про порушення митних правил № 7679/20900/18 від 22.12.2018, контрольним талоном проходження по «червоному коридору», актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, фотоматеріалами, доповідною запискою, службовими записками, митними деклараціями, висновком експерта від 12.02.2019, висновком експертного дослідження № 152 від 12.02.2019 та іншими матеріалами справи.

І на підставі вказаних доказів, на думку апеляційного суду, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно та обґрунтовано прийняв до уваги висновок експерта № 152 від 12.02.2019, яким визначено вартість вилученого відповідно до протоколу товару, яка склала 44566,00 гривень, та правильно не прийняв до уваги подану ОСОБА_1 рахунок фактуру вартості ізотермічної будки, оскільки остання видана 04.01.2019 року, в той час як правопорушення вчинено 22.12.2018 року, і така незрозуміло ким складена та видана.

Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.

А тому, на переконання апеляційного суду, стягнення у виді штрафу у розмірі 44566,00 гривень з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ст. 472 МК України.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі апелянта на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Галицького районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлені та правильно викладені в постанові фактичні обставини справи, а стягнення накладене в межах санкції ст. 472 МК України, а тому відмовляє правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк