Справа № 464/3409/19 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/897/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Штинди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника - адвоката Штинди О.В. на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 серпня 2019 року,

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 05.08.2019,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 18.06.2019 о 22:15 год. на вул. Енергетична, 20 у м. Львові, керував автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, не стійка хода), від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник-адвокат Штинда О.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що в суді першої інстанції не в повному обсязі було з`ясовано обставини, що підлягають з`ясуванню, постановлено рішення з порушенням норм матеріального процесуального права.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого транспорту. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатися. Однак відеозапис у справі, наданий працівниками поліції, підтверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто в останнього відсутні ознаки адміністративного правопорушення.

Апелянт наголошує, що особи, залучені в якості свідків, не були свідками факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

Апелянт покликається, що постанова судді базується на показах свідка ОСОБА_2 , який є сусідом ОСОБА_1 і з яким останній мав конфлікт, тобто даний свідок не може бути неупередженим в даній ситуації. Його покази, багато у чому, не відповідають дійсності та не можуть братися судом до уваги. Крім того суддею суду першої інстанції не були взяті до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дані під присягою про те, що ОСОБА_1 був пасажиром в автомобілі, а за кермом перебував ОСОБА_5 , оскільки дані свідки перебувають у дружніх стосунках з ОСОБА_1 . При цьому суддя не врахував пояснення ОСОБА_2 , який колись також перебував у дружніх стосунках з ОСОБА_1 , крім того є його кумом. Покази самого ОСОБА_1 , який від початку стверджував, що не був за кермо ТЗ, суддя до уваги не взяв.

На думку сторони захисту протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, оскільки базується на відеозапису, який, у порушення Інструкції, не ведеться постійно, а наявні лише інтервальні записи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 187569 від 18.06.2019, складений о 23:250 год. у м. Львові, який ОСОБА_1 підписав у присутності двох свідків та власноруч зазначив, що за кермом не перебуував та транспортним засобом не керував, особи зазначені як свідки прибули на місце складання протоколу о 23:25 год. (а.с. 1);

- інформацією з диску відеозапису (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що він не керував ТЗ, а стояв біля нього, а потім сидів на пасажирському сидінні (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 18.06.2019 про те, що вони були присутні при відмові водія ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп`яніння, як на місці так і в закладі охорони здоров`я (а.с. 4,5);

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції протокол складений з порушенням вимог законодавства не відповідає дійсності і є необґрунтованим., оскільки сам факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив і в суді апеляційної інстанції. Крім того в суді апеляційної інстанції було оглянуто відеозапис з диску з відеокамер працівників поліції, де видно, що в момент звернення поліцейських до водія ОСОБА_1 перебуває безпосередньо в автомобілі на водійському місці, в автомобілі на пасажирському місці немає нікого. Поруч з автомобілем стоїть жінка. Таким чином письмові пояснення, які є в справі, повністю спростовуються наявним відеозаписом, а факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено поясненнями свідків.

Відповівдно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Штинди Олега Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена