Справа № 161/5478/19
Провадження № 3/161/1695/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 травня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Плахтій І.Б., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Крючкова В.О., розглянувши направлені Управлінням Держпраці у Волинській області матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ПП «Автоцентр плюс», що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.ч.1,3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення №№ВЛ201/399/НП/ПД/АВ/П1, ВЛ201/399/НП/ПД/АВ/П2 від 20.02.2019, під час проведення в період 18.02.2019 інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати за 2018 рік, січень-лютий 2019 року ПП «Автоцентр плюс», юридична адреса: м. Луцьк, вул. Станіславського, 48А/22, фактична адреса: м. Луцьк, вул. Боженка, 49А, було встановлено, що директор підприємства ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, відповідальною за додержання трудового законодавства, діючого та виконуючого організаційно-розпорядчі функції, допустив наступні порушення:

-в порушення вимог ст. 94 КЗПП України, нарахування заробітної плати не проведено згідно фактично відпрацьованого часу, а саме наказом № 53 від 8.11.2018 року з 9.11.2018 року звільнений ОСОБА_2 , як засвідчує табель обліку робочого часу за листопад 2018 року: відпрацював 7 днів, заробітна плата нарахована за 6 днів;

-в порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗПП України, та ст. 33 ЗУ «Про оплату праці» на підприємстві не проведено нарахування та виплату індексації заробітної платі за листопад та грудень 2018 року (за листопад 17 працівникам, за грудень 16 працівникам підприємства), а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Підвищення посадових окладів проведено в січні 2018 р, та січні 2019 року.

-в порушення вимог ч. 3 ст. 115 КЗПП України розмір заробітної плати за першу половину місяця менший за фактично відпрацьований час, а саме: 20.11.2018 року згідно відомості на виплату грошей №ВПЗ -000021 проведено виплату заробітної плати за першу половину місяця 17 працівникам в сумі 800 грі кожному;

-в порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗПП України працівникам підприємства за час щорічної відпустки не проводиться виплата заробітної плати за три дні до початку відпустки, а саме наказом № 51 від 15.08.2018 р, надано щорічну відпустку з 20.08 по 12.09.2018 року слюсарю з ремонту автомобілів ОСОБА_21 Д ОСОБА_22 та автослюсарю ОСОБА_13 , виплата заробітної плати за час перебування у відпустці за три дні до її початку не проведена;

-в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗПП України, та Постанови КМУ № 413, на робочому місці перебували працівники без укладення трудового договору, а сааме: ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 . Як засвідчує пояснення ОСОБА_23 , на ПП «Автоцентр плюс» він працює близько року, заробітну плату отримує готівкою 1 раз в місяць, розрахунки проводить бухгалтер ОСОБА_25 , у відпустці перебував узимку, сума заробітної плати за січень близько 3700 грн. Із пояснення ОСОБА_24 встановлено, що він на посаді слюсаря ПП «Автоцентр плюс» працює близько 6 місяців, працює щоденно, заробітну плату отримує один раз в місяць готівкою на руки, розрахунок проводить бухгалтер, заробітна плата за січень приблизно 6 тис. грн, у відпустці за період роботи не був, робочий день з понеділка по п`ятницю з 9.00 до 19.00 год., тобто зазначені працівники допущені до роботи без укладення трудового договору та повідомлення ДФС. Будь які документи, які б засвідчували перебування у трудових чи цивільних відносинах на інспекційне відвідування не представлено.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.ч.1, 3 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що і з висновками, викладеними в акті інспекційного відвідування, категорично не погоджується з огляду на те, що органи Держпраці мають право проводити позапланові перевірки у формі інспекційних відвідувань, однак за правилами Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Проте, під час інспекційного відвідування ПП «Автоцентр плюс» державним інспекторами були допущені грубі процедурні порушення, які призвели до складення незаконного та безпідставного акту і, які, на його думку, є підставою для скасування постанов про накладення штрафу та закриття провадження у справі. Оскільки суттєві порушення у сфері законодавства про працю у ПП «Автоцентр плюс» відсутні, то на сьогоднішній день підприємство оскаржує всі рішення, прийняті інспекторами ГУ Держпраці в судовому порядку. Висновки про порушення не набрали законної сили, а тому вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним та передчасним.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_26 , надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 Додатково пояснив, що не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 і складені відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки останні складено з порушенням ст.254 КУпАП. У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.41КУпАП, просить провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справ, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно вимог п.26.1 «Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ» затвердженої наказом Державної судової адміністрації №173 від 17.12.2013 року, та погодженої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та адміністративних справ, у разі об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одну справу об`єднаній справі присвоюється номер тієї справи, яка надійшла до суду першою.

Враховуючи те, що на розгляд суду одночасно надійшло дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,3 ст.41 КУпАП, вважаю за необхідне об`єднати їх для спільного розгляду, а об`єднаній справі присвоїти номер 161/5478/19, провадження №3/161/1695/19.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, і є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наданих до суду протоколів про адміністративні правопорушення №№ВЛ201/399/НП/ПД/АВ/П1, ВЛ201/399/НП/ПД/АВ/П2 слідує, що останні було складено 20 лютого 2019 року, разом з тим, з акту інспекційного відвідування долученого до протоколу вбачається, що правопорушення було виявлене 18 лютого 2019 року, при цьому директор підприємства ОСОБА_1 під час проведення перевірки був присутній.

Таким чином, протоколи про адміністративні правопорушення уповноваженою особою, в даному випадку головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Мосур М.О., було оформлено з порушенням вимог ч.2 ст.254 КУпАП в частині дотримання строків оформлення та порядку його складання.

А тому, виходячи з принципу правової визначеності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 (Заява №23436/03), виходячи з того, що даний недолік не може бути виправлений шляхом направлення справи на доопрацювання, оскільки таке направлення не поновлює пропущений процесуальний строк, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду справи на основі протоколів про адміністративні правопорушення №№ВЛ201/399/НП/ПД/АВ/П1, ВЛ201/399/НП/ПД/АВ/П2, складених поза межами встановленого строку.

Поміж цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Діючим законодавством України передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів Держпраці та поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Враховуючи те, що на сьогоднішній день підприємство ПП «Автоцентр плюс» оскаржує всі рішення, прийняті інспекторами Управління Держпраці у Волинській області в судовому порядку, що підтверджується наданим до суду примірником адміністративного позову з якого слідує, що 03 квітня 2019 року Волинським окружним адміністративним судом одержано від ПП «Автоцентр плюс» адміністративний позов про визнання протиправними та скасування постанов, а тому акти інспекційного відвідування від 18.02.2019 року не можуть бути на даний час належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.41КУпАП.

У справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно дост.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.41КУпАП, справа відносно останнього підлягає закриттю за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.ч.1, 3 ст.41КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій