Справа № 502/629/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення,

які надійшли від Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила зміст заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення, а саме зазначила, що вважає протокол є безпідставним та не вбачає в своїх діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 184 ч. 1 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 009802 від 21.03.2019 року відносно неї не відповідає вимогам ст.256 КУпАП України, а саме, в протоколі не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення та не вказано від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, він ухиляється також. Крім того в протоколі відсутня кваліфікація хуліганських дій, які начебто скоїв її син ОСОБА_2 Також при складанні протоколу лейтенант поліції ОСОБА_3 вчинила грубе порушення ч. ІІ п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 р., в якому зазначено: не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол АПР18 № 009801 від 21.03.2019 р. був складений в її присутності та нею підписаний. Вона отримала другий екземпляр протоколу. Під час ознайомлення зі справою вона виявила розбіжності свого примірника протоколу з першим, який поліцією був наданий до суду. Так як протокол не відповідав вимогам ст.256 КУпАП України: відсутні прізвища, адреси свідків і потерпілих, співробітник поліції зробив самостійно додатковий запис в графі «Потерпілий». На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення до неї її сину ОСОБА_4 є повних тринадцять років, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, та ч. 1 ст. 32 Цивільного кодексу України неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. ОСОБА_4 є малолітньою, а не неповнолітньою дитиною. Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Що свідчить про те, що вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Під час бесіди з вчителями школи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , чоловіка ОСОБА_5 , директором школи ОСОБА_7 на підвищених тонах з погрозами насильницької розправи та психологічним тиском, на емоціях, її син оговорив себе. Побоюючись того, що чоловік вчителя ОСОБА_5 може побити її сина та його однокласника ОСОБА_2 , директор школи відправив хлопців додому. Дії ці відбувались без її присутності, коли її запросили до школи, «бесіди» з її дитиною вже відбулися, але істеричні крики та погрози з розправою не зупинились. Спілкування з співробітником поліції збільшив пригнічений стан дитини. Фото, яке збурило вчителя ОСОБА_5 , її син не виготовляв, а знайшов в мережі Інтернет та показав своєму другу ОСОБА_2 , який в свою чергу в приватній бесіді (переписці) показав своїй знайомій 7-го класу Бессоновій ОСОБА_8 , яка показала фото вчителю ОСОБА_5 Вважає, що хлопці могли хизуватись перед дівчатами та прикрасити свою роль в виготовленні фото. Але в неї є сумнів в достовірності копії сторінки інстаграм - бесіди, яка надана до суду як доказ, та зовсім не зрозуміло суті бесіди. Про те, що її син фото не виготовляв вона дізналася вже дома в спокійній обстановці. На її запитання чому він оговорив себе, сказав, що це він не міг більше виносити, хотів, щоб всі ці тортури скоріше скінчили, хотів вирватись звідти. Вважає, що в ситуації, яка склалась, її син ОСОБА_4 та його друг ОСОБА_2 є жертви, а не правопорушники: фото знайшли в мережі інтернет, в особистій бесіді обговорювали свою знахідку, що не є злочином. На її погляд фото, яке обговорювали діти та яке обурило вчителя ОСОБА_5 розповсюдила та придала гласності своїми діями сама ОСОБА_5 бажанням покарати будь-яким чином її сина та його друга. Враховуючи вищезазначене просила справу про притягнення її до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем Кілійського закладу загальної освіти І-ІІІ ступенів № 1 ліцей та до неї 19.03.2019 р. підійшла учениця зазначеної школи, яка на телефоні показала фото порнографічного характеру пов`язаного з ОСОБА_5 , котре їй у переписці переслав учень ОСОБА_9 . Згодом з`ясувалося, що до створення цього фото причетний ОСОБА_10 , також учень школи. Після цього вона пішла до завуча та розповіла про це та на наступний день написала заяву до поліції про розповсюдження в мережі інтернет ОСОБА_11 та ОСОБА_12 фотографій порнографічного характеру відносно неї.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є директором Кілійського закладу загальної освіти І-ІІІ ступенів № 1 ліцей. 19.03.2019 р. йому стало відомо від вчителя ОСОБА_5 про той факт, що їй передали фото з інтернету порнографічного змісту та попередньо інформація була про те, що це фото було створено учнями 8-а класу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Відповідно до цього, він попросив класного керівника ОСОБА_6 запросити батьків двох учнів. Через деякий час прийшли батьки тільки ОСОБА_13 , а саме, батько. В ході бесіди з батьком було виявлено той факт, що дане фото було надіслано ОСОБА_14 , ОСОБА_12 . Батько ОСОБА_15 забрав сина додому, щоб вдома вияснити усю інформацію стосовно фото. Згодом прийшла мати ОСОБА_16 та для бесіди було запрошено самого ОСОБА_17 , через пару хвилин прийшов батько ОСОБА_13 . ОСОБА_10 зізнався про те, що дійсно це фото є фотошопом та зробив його він. Розмова була спокійною та адекватною. Мати ОСОБА_16 не мала часу для того, щоб поговорити з ОСОБА_5 , тільки батько ОСОБА_13 знайшов час, щоб вибачитись та поговорити з вчителем. ОСОБА_18 ОСОБА_16 було надано, ще одне фото образливого тексту стосовно іншого вчителя, на що реакції матері ніякої не було. Свідок прийшов до висновку, що ОСОБА_10 вийшов з під контролю виховання батьків. Зі сторони адміністрації та класного керівника, вчителів, під час розмови ніяких погроз не було. Також було зазначено, що ОСОБА_10 часто бере телефон ОСОБА_15 та перебуває у мережі інтернет переглядаючи різний контент, в тому числі з порнографічним змістом. ОСОБА_10 є ініціатором, а ОСОБА_19 , зазвичай є виконувачем, оскільки перший має вплив над останнім.

Крім пояснень потерпілої та свідка факт вчинення ОСОБА_1 правопорушенняпідтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколом серії АПР18 № 009802 від 21.03.2019 року про адміністративне правопорушення про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_5

-перепискою у мережі «Інстаграм» та фотографією;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2

-письмовими поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_20

Згідно ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

А згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Дії дитини, матір`ю якої є ОСОБА_1 , призвели до приниження людської гідності ОСОБА_5 , підриву її авторитету як педагога, що не могло не спричинити їй моральних страждань.

За вищенаведених обставин, які встановлені з досліджених доказів та відповідно до вказаних положень законодавства, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_21 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Обставин що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП судом не виявлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ОСОБА_21 заперечувала щодо визнання ОСОБА_16 таким, яким має статус неповнолітньої дитини, та відноситься до малолітніх. Разом з тим в цій частині неповнолітньою мається на увазі лише дитина, як особа, яка не досягла 18 років, оскільки поняття малолітньої дитини використовується суто в межах цивільного судочинства для встановлення обсягу цивільно-правової дієздатності, правочинів, а отже стаття 184 КУпАП відноситься до загального поняття неповнолітньої особи, яка не досягла 18 років.

Оскільки встановлено, що в присутності батьків в школі та під час опитування співробітником поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_19 давали пояснення, що ОСОБА_22 був ініціатором та розробником фотографії порнографічного характеру відносно ОСОБА_5 , вони розповсюдили фото знайомим учням, тобто фактично вони своїми діями образили честь та гідність потерпілої ОСОБА_5 , як людини та педагога підірвавши її авторитет, тому беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій, приходжу до висновку про необхідність застосувати до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 - у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников