Справа № 760/8393/19 Головуючий у І інстанції Курова О.І. Провадження № 33/824/3426/2019 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Органюк Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12.03.2019 року о 05 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Вадима Гетьмана, 42 керував транспортним засобом Mercedes-Benz G 500, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, апелянт зазначає, що 12.03.2019 року о 05:50 год. він не керував транспортним засобом Mercedes-Benz G 500, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку не відмовлявся, тому правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв. Однак дані обставини необхідні для правильного вирішення справи, на думку апелянта, судом з`ясовані не були, а зібраними у справі доказами не доведена наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Також вказує, що його жодного разу не було повідомлено про місце і час судового розгляду, що є порушенням його прав на справедливий розгляд.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки під час розгляду адміністративного матеріалу в суді першої інстанції він присутній не був, про судове засідання його не повідомляли, а оскаржувану постанову він отримав лише 25.07.2019 року (а.с. 26).

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Наведені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 є поважними, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, в цілому, були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 336899 від 12.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz G 500, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Вадима Гетьмана, 42 з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога (а.с. 2, 3); розпискою ОСОБА_1 в якій він зазначає, що продовжувати рух на транспортному засобі не буде (а.с. 4), записом нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського в якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, так і від проходження огляду у медичній установі, у присутності двох свідків (а.с. 5).

Враховуючи вказані докази вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

З даним висновком суду першої інстанції, з урахуванням доказів, досліджених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд погоджується.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» до якого заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому пояснення ОСОБА_1 в частині того, що судом першої інстанції його жодного разу не було повідомлено, є безпідставними, так як матеріали справи містять відомості про направлення судових повісток за адресою, яку зазначив апелянт при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, крім того в матеріалах справи наявне клопотання адвоката Органюка Ю.Ю. про відкладення розгляду адміністративної справи, що свідчить про обізнаність апелянта та його адвоката щодо розгляду адміністративної справи у суді та можливістю цікавитись рухом справи (а.с. 8-10, 16-17).

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу 07 червня 2019 року у відсутність ОСОБА_1 . Однак його права були поновленні в суді апеляційної інстанції, де він був присутній під час розгляду апеляційної скарги і мав можливість надати суду свої пояснення, докази та навести доводи на свій захист.

Враховуючи пояснення, які ОСОБА_1 надав у суді апеляційної інстанції та сукупність інших доказів у справі, апеляційний суд не знаходить вказане порушення таким, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.

До тверджень апелянта зазначених в апеляційній скарзі, що 12.03.2019 року о 05:50 год. він не керував транспортним засобом Mercedes-Benz G 500, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку не відмовлявся, тому правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв, апеляційний суд ставиться критично та розцінює як спосіб уникнути відповідальності.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 12.03.2019 року він відвозив друга в аеропорт та повертався додому, зупинився на узбіччі по вул. Вадима Гетьмана, 42, увімкнув аварійний сигнал та розмовляв по телефону, в цей час до нього під`їхали працівники поліції, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mercedes-Benz G 500, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 спочатку погодився на огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», але протягом 3-4 хвилини не виконував інструкцій поліцейського щодо процедури проходження та вдихав повітря не в прилад, а в себе, що працівниками поліції було розцінено як фактична відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Враховуючи зазначене, на думку апеляційного суду, постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна