Справа № 456/857/19
Провадження № 3/456/423/2019
ПОСТАНОВА

іменем України

11 квітня 2019 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.02.2019 о 04 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп 612км керував мотоциклом марки «Lifan LF 150-2E», н.з. Т1ВЕ0831, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нечітка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невиразна вимова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 на виклик суду не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Однак в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення по суті без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як за допомогою тесту, так і в медичному закладі в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена протоколом серії ОБ №188241 від 24.02.2019, рапортом інспектора УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2, згідно з яким датою вчинення адміністративного правопорушення слід вважати 25 лютого 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, довідкою інспектора УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5 від 27.02.2019., з якої встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 27.02.2019 посвідчення водія не отримував.

Вищевикладені докази є належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

Таким чином, суд всебічно, повно та обєктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу.

З огляду на те, що згідно з базою даних «Національна автоматизована інформаційна система», підсистеми «Пошук посвідчення водія», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія не отримував, та зважаючи на розяснення постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якого суди не вправі застосовувати покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа взагалі його не мала, приходжу до висновку, що передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосуванню до правопорушника не підлягає.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) грн.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула