24.06.2019 Єдиний унікальний номер 205/3824/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши матеріали, які поступили з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає у АДРЕСА_1 , за ст.124, ст.122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №136140 від 19 квітня 2019 року, ОСОБА_1 25.03.2019 року о 16:20 год., у м. Одеса по пр. Добровольського в районі будинку №114/50, керуючи автомобілем «Renault», д/н НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не переконався що це буде безпечним та здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet» д/н НОМЕР_2 , який стояв без руху, та був припаркований. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода. Водій ОСОБА_1 місце пригоди залишив, не повідомивши працівників поліції.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.10.9, п.2.10 ПДР України.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнали, ОСОБА_1 зокрема зазначив, що він 25 березня 2019 року дійсно перебував у місті Одеса на своєму автомобілі Renault, проте жодного відношення до обставин, викладених у протоколі відносно дорожньо-транспортної пригоди у м. Одеса по пр. Добровольського він не має, оскільки навіть не перебував в цьому місці.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він, в якості експедитора, 25 березня 2019 року перебував разом з ОСОБА_1 на його автомобілі Renault у місті Одеса протягом усього дня, проте жодної дорожньо-транспортної пригоди за їх участю не відбулося.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №136140 від 19 квітня 2019 року дорожньо-транспортна подія між автомобілями «Renault» та «Chevrolet» відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_1 , як водія під керуванням якого відбулась дорожньо-транспортна подія, немає. З матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення вбачається сам факт дорожньо-транспортної події, однак, разом з цим, судом вважається недоведеним факт вчинення даного ДТП водієм ОСОБА_1 , покази якого не були спростовані під час судового розгляду, а отже усі припущення з цього приводу повинні трактуватись на користь такої особи, що в свою чергу свідчить про недостовірне встановлення суб`єкту вчиненні даного правопорушення уповноваженою посадовою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівноправності сторін.

В світлі даної ситуації, а також враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст.122-4 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст.122-4 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О.Скрипник