ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

16 квітня 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

На вказану постанову судді надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій останній просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2018 року, а також скасувати постанову та закрити провадження щодо нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути скаржнику, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

ЄУНСС № 725/5881/18 Головуючий у І інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Провадження №33/822/235/19

Категорія: ст. 294 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

При розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропущеного строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

З матеріалів справи вбачається, що 11 березня 2019 року ОСОБА_2 через районний суд вже подавав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 05 грудня 2018 року.

15 березня 2019 року Чернівецьким апеляційним судом відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівців від 05 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та апеляційну скаргу з усіма доданими до неї документами повернуто скаржнику.

15 квітня 2019 року на адресу апеляційного суду, повторно надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2018 року.

Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_2, останній не наводить переконливих доводів на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а просто дублює попередню скаргу і повторно направляє її на адресу апеляційного суду. Однак, на думку апеляційного суду, подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на оскарження не може слугувати підставою для поновлення процесуального строку.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (вирішеної справи/остаточного судового рішення), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З огляду на те, що Чернівецьким апеляційним судом вже приймалося рішення в даному провадженні (15 березня 2019 року), наразі апеляційний суд позбавлений можливості скасувати вже прийняте рішення апеляційною інстанцією, яким відмовлено в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 та поновити строк на повторне звернення з апеляційною скаргою на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2018 року.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Таким чином, вважаю, що ОСОБА_2 в повній мірі використав своє право на оскарження постанови суду першої інстанції та вичерпав передбачені законодавством процесуальні засоби захисту.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду ОСОБА_1