П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року суддя Черкаського районного суду Смоляр О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої керівником ТОВ Роміра-Меблі,-

за ч. 1 ст.163-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №32 від 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 04.01.2019 вчинила порушення вимог пп.168.1.1, пп.168.1.2 та пп.168.1 ст. 168, пп.176.2 а п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, що призвело до порушення граничних термінів сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб з червня 2017 року по грудень 2018 року.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 заперечив обставини адміністративного правопорушення, викладені у протоколі № 32 від 20 лютого 2019 року,оскільки він не відповідає вимогам ст..256 КУпАПта зазначив, що в протоколі є вказівка на начебто вчинене правопорушення, але його суть не зазначена. Зі змісту протоколу не можливо встановити, в чому саме полягає об'єктивна сторона правопорушення. Зокрема не зазначено щодо яких саме фізичних осіб сплачено з порушенням строку податок на доходи, в яких саме сумах, які саме періоди часу становлять відповідні затримки сплати. В порушення вимог закону до протоколу не додано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення вказаного в протоколі.Також зазначив, що строк накладення адміністративного стягнення за вчинення даного правопорушення закінчується 03 квітня 2019 року, в звязку з чим просив закрити провадження в справі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №32 від 20 лютого 2019 року, адміністративне правопорушення, вчинено 04.01.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ч.2 ст.38 КУпАП.

П.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Тлумачення абзацу 1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

На підтвердження наведеного суд вважає за необхідне зіслатися на зміст частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої статті 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналіз положень ч.2 ст.38, п. 7 ст. 247, КУпАП дозволяє зробити висновок про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без зясування обставин, передбачених ст.280 КУпАП, в тому числі винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також в поєднанні із вимогами ст. 284 КУпАП, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття, про що вказано у позиції Верховного Суду України в постанові від 08.08.2017р. (справа №6-15341ск06).

З урахуванням викладеного враховуючи вимоги ч.2 ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ч.2 ст. 38 , п.7 ч.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-4 КУпАП - закрити в звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. А. Смоляр