Провадження № 3/331/56/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Україниу відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інн: НОМЕР_1, який має статус пенсіонера, сімейний стан одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2018 року, о 21 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_2, біля буд. 77 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом Lexus LS430, реєстраційний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину не визнав та пояснив суду, що 12.12.2018 року близько 21-00 год. його зупинили працівники патрульної поліції за те, що на його транспортному засобі не горіли фари та було спущене колесо. Вказану несправність він виявив, коли вийшов з магазину, тому вирішив потихеньку їхати додому. Вході спілкування з патрульними, йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився, оскільки розцінив це як принизливу процедуру - дмухати у трубочку на людях, посилаючись на свій вік та статус особи, яка свого часу керувала великим підприємством. Проте, через деякий час він погодився на проходження огляду, в задоволенні якого патрульними поліцейським йому було відмовлено. Від проходження огляду у медичному закладі він не відмовлявся, оскільки такий огляд працівники патрульної поліції йому не пропонували. Вважає, що протокол відносно нього було складено безпідставно, жодних алкогольних напоїв він не вживав.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що відеозапис подій, який долучений до матеріалів справи не містить категоричної відмови ОСОБА_2 від проходження огляду, вказаний відеозапис складається з фрагментів, що позбавляє можливості достовірно встановити хронологію та обставини події в цілому. Крім того, свідки не спростовують того факту, що останній відмовився проїхати до медичного закладу, їх участь була формальною. Направлення на проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, як того вимагає Інструкція, ОСОБА_2 не було вручено. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями Інструкції, матеріалами справи не містять належних доказів вини ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 12.12.2018 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, він разом з товаришем ОСОБА_4, на своєму транспортному засобі повертався додому з тренування по футболу. В районі зупинки громадського транспорту «Грязнова» їх зупинили працівники патрульної поліції та запросили стати свідками відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. В його присутності та присутності його товариша ОСОБА_4, працівниками патрульної поліції було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, на що водій ОСОБА_2 відмовився. Чи пропонували працівники патрульної поліції водію ОСОБА_2 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння, він не памятає, проте чітко зазначив, що водій ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим пояснив, що підписи в протоколі та письмових поясненнях виконані ним. Після того, як працівники поліції склали протокол відносно ОСОБА_2, він розписався у протоколі та у письмових поясненнях, після чого поїхав додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 12.12.2018 року, після 22 години 00 хвилин, він разом з товаришем ОСОБА_3 на транспортному засобі останнього, повертався додому після тренування по футболу. Їх зупинили працівники патрульної поліції на зупинці ГТ «Грязнова» та запросили бути свідками відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. В його присутності та присутності його товариша ОСОБА_3, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного за допомогою алкотестера, на що водій ОСОБА_2 відмовився. Після цього водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, на що водій ОСОБА_2 також відповів відмовою. Вказану відмову працівники поліції зафіксували в протоколі та в його письмових поясненнях, де він розписався. В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що підписи в протоколі та письмових поясненнях виконані ним. На місці події вони з товаришем знаходилися приблизно хвилин двадцять-тридцять. Після того як він поставив підпис в протоколі та в письмових поясненнях, працівники патрульної поліції їх відпустили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він приходиться знайомим ОСОБА_2 Так, 12.12.2018 року, після 22-00 години він повертався додому з роботи на власному автомобілі. В районі заводу «Войково» він звернув увагу на припаркований автомобіль ОСОБА_2 та скупчення патрульних поліцейських та сторонніх осіб. Зупинився на протилежній частині проїжджої частини та спостерігав за тим, як працівники патрульної поліції, знаходячись в службовому автомобілі, заповнюють якісь папери, а ОСОБА_2 перебуваючи поряд з цим автомобілем стверджує, що готовий пройти освідування. Свідків поряд автомобілем він не бачив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, думку захисника, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан спяніння є імперативною нормою, так як передбачає обовязкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Таким чином, склад правопорушення в діях ОСОБА_2 є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, передбачено, огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 вищевказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатом, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. В п. 8 вказаного Порядку зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів даної справи, вказаних вимог працівники патрульної поліції дотримались.

З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери інспектора патрульної поліції, судом встановлено, що після зупинки автомобіля«Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_2, у звязку із порушення правил дорожнього руху, в ході спілкування із ОСОБА_2 у співробітника поліції виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного спяніння. Працівник патрульної поліції декілька разів запропонував водієві ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» або у медичному закладі в присутності двох свідків, на що останній постійно відповів відмовою. Після чого, в присутності свідків відносно водія ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, провина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 405080 від 12.12.2018 року в сукупності з довідкою, якою підтверджується відсутність повторного вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 відмовився від його проходження (а.с. 4), направленням на медичний огляд до закладу охорони здоровя водія ОСОБА_2 з метою виявлення стану спяніння, згідно якого останній відмовився від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя (а.с. 5);письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоровя (а.с. 6-7), рапортом працівника поліції (а.с. 8), відеозаписом подій від 12.12.2018 року (а.с. 10), які узгоджуються із обставинами вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.

Доводи захисника ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_5 стосовно того, що водій ОСОБА_2 погодився на проходження огляду на стан спяніння, спростовуються відеозаписом подій, долученим до матеріалів справи та показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які впевнено в судовому засіданні підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, свідок ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_6 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі охорони здоровя. Після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в їх присутності був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому вони проставили свої підписи.

Інші доводи сторони захисту, наповнені лише формальним змістом, жодного з досліджених судом доказів, доведеність винуватості ОСОБА_2 за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» не спростовують.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, ч. 1 ст. 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_2, за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. (Реквізити для сплати штрафу при накладенні адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: 8001; Код ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок. (Отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106; Код ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО код банку: 899998; Рахунок: 6001; Код класифікації: 22030106).

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко