П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2019 Справа №607/6247/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; сержанта, номера обслуги 1 гармати 1 артилерійського взводу 6 артилерійської батареї 2 артилерійського дивізіону частини НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :
Сержант ОСОБА_1 з 22.11.2019 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

16.02.2019 року ОСОБА_1 перебував в розташуванні підрозділу 2 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (з порожнини рота чути різкий запах алкоголю, порушена мова та координація рухів, поводив себе конфліктно та зухвало) після чого був направлений до КУТОР ТОНД для проходження освідчення на вміст алкоголю в організмі, де відмовився від проведення медичного огляду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, до суду не з`явився. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи , поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі №54 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 04.03.2019 року; рапортом командира 2 артилерійського дивізіону ОСОБА_2 від 27.02.2019року; витягом з журналу реєстрації відмов від проведення медичних оглядів на стан алкогольного сп`яніння; поясненням ОСОБА_1 , службовою характеристикою на ОСОБА_1 , медичною характеристикою на ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України, ст.1, ч.8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнною стану в Україні або на окремих її місцевостях за охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу.

Таким чином встановлено,що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, ОСОБА_1 перебував на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172?20 КУпАП відмова військовослужбовця, військовозобов`язаного, який перебуває на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинено особою, в умовах особливого періоду.

При розгляді справи, судом також було досліджено дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, з характеризуючих даних з`ясовано, що ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендував себе з негативної сторони, притягувався до дисциплінарних стягнень.

При накладенні адміністративного стягнення, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, та щире розкаяння у вчинені правопорушенні вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 172-20, 280, 283, 284, 290, 294, 299, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк