ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/511/19 Суддя 1 інстанції: Шахова В.В.
Провадження: 33/818/756/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

26 червня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , учасника ДТП - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 27.02.2019 року о 18 год. 10 хв. в м. Зміїв Харківської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1 по вул. Залізничній, біля буд. № 58, змінюючи напрямок руху (повертаючи ліворуч), не впевнився, що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo», державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдана матеріальна шкода.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року та винести нову, якою направити матеріали органу поліції, яким їх було складено, для належного оформлення, і після належного оформлення направити ці матеріали до Зміївського районного суду Харківської області для прийняття рішення у відповідності до норм КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що суд не врахував, що згідно схеми ДТП, ширина проїжджої частини становить 9,1 м., а місце зіткнення вказане на відстані 4 м. від краю проїжджої частини, тобто на його смузі руху, що автоматично тягне за собою відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Також інспекторами поліції елементарно не було визначено (хоча б зі слів учасників) швидкість руху автомобілів та не вказано розташування транспортних засобів у момент зіткнення та даних про розташування автомобіля «Сітроєн» відносно меж проїзної частини з числовим значенням в момент виконання маневру повороту автомобіля «Фольксваген» ліворуч, що робить неможливим дійти до однозначного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанціїОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Вказував, що коли він їхав та впевнився, що йому ніхто не заважає ввімкнув сигнал повороту ліворуч та намагався повернути, що під`їхати до магазину. А тому до вказаної ДТП більше підходить п. 10.4 ПДР України, ніж п. 10.1 ПДР України, як це зазначили інспектори в протоколі.

ОСОБА_2 заперечував проти доводів, які викладені в апеляційній скарзі, просив відмовити і її задоволенні, зокрема, обгрунтовуючи свою позицію, зазначив, що попереду нього їхав автомобіль «Фольксваген», він почав його обганяти. Під час того коли автомобілі порівнялись, водій автомобіля «Фольксваген», без увімкнення сигналу повороту, почав різко повертати ліворуч. Оскільки під час зіткнення з автомобілям «Фольксваген» пошкодилось колесо, він був вимушений в аварійному порядку керувати автомобілем до повної його зупинки, тому його автомобіль проїхав ще декілька метрів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, доводи ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею повно і всебічно встановлені всі обставини дорожньо-транспортної пригоди на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками місцевого суду за таких підстав.

Так, відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 6471 від 15.04.2019р., проведеного за заявою ОСОБА_1 , зазначено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Сітроєн ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Фольксваген ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_1 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.1 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Фольксваген ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортній пригоди.

Пунктом 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

? З огляду на матеріали справи, зокрема, схему місця ДТП, підписану її учасниками власноруч та без зауважень, розташування ТЗ після події ДТП, локалізацію та характер отриманих ними пошкоджень, пояснення водіїв, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 247436 від 27.02.2019р. (а.с. 1), схемою місця ДТП (а.с. 5), письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с. 6-7).

Суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 на те, що ДТП сталася на його смузі, що автоматично тягне за собою відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, та розцінює їх як позицію захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання апелянта на порушення вимог ПДР України іншим учасником руху, а саме водієм автомобіля «Citroen Berlingo», державний номер НОМЕР_2 , не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки протокол відносно останнього, як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складався, в той час як вина ОСОБА_1 встановлена на підставі сукупності доказів.

Порушень норм КУпАП під час складення протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова судді Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева