КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/907/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На дане рішення судді Бричок А.В. 18 січня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити. Також просить поновити йому строк на подання апеляційної скарги у зв'язку з тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав поштою лише 08.01.2019 року, після чого одразу звернувся до суду зі скаргою.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, після призначення судового розгляду ОСОБА_1 18.10.2018 подав клопотання про відкладення судового засідання для надання йому можливості залучити захисника, яке було задоволене судом (а.с.5).

Будучи належним чином повідомленим про дату наступного засідання, про що свідчить відповідне зворотне повідомлення (а.с.7), ОСОБА_1 до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, а тому, враховуючи вимоги закону щодо строку розгляду справ про адміністративні правопорушення, протокол розглянуто судом 29.11.2018 без участі ОСОБА_1

Незважаючи на те, що судовий розгляд відбувся за відсутності ОСОБА_1, а копію оскаржуваної постанови він отримав 10.01.2019 року (а.с.12), суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1, достовірно знаючи про те, що у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності має відбутися судовий розгляд, мав змогу в значно коротший термін дізнатися про хід розгляду справи та прийняте судом рішення, ознайомитись з ним та реалізувати своє право на оскарження. Однак, апеляційна скарга була подана майже через два місяці після винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

За встановлених судом обставин наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому у поновленні строку необхідно відмовити, а апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз