Справа № 133/273/19
Провадження № 33/801/437/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1831 КпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , а фактично проживає по АДРЕСА_2 ,

встановив:

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1831 КпАП України та призначено йому адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

За змістом постанови Козятинського міськрайонного Вінницької області від 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої станом на 30 грудня 2018 року становить 11458, 05 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року, а провадження по справі закрити в зв`язку з закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не встановив суму відповідних платежів за шість місяців, яку перевищила заборгованість по аліментам. Крім того зазначає про необхідність застосування ст. 38 КпАП України.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, оскільки отримав судову повістку-виклик 10 травня 2019 року, до суду не з`явився, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 7 статті 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183 1 КпАП України за обставин, викладених у протоколі, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами, які були досліджені в судовому засіданні в їх сукупності та наведені у постанові.

Згідно з частиною 1 статті 183 1 КпАП України несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Положеннями статті 33 КпАП України передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виконавчого листа Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 2-127/10 від 04 березня 2010 року, виданого на підставі рішення цього ж суду від 16 лютого 2010 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а. с. 5).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Козятинського міськрайонного управління юстиції від 09 березня 2010 року відкрито виконавче провадження № 17990146 з виконання виконавчого листа № 2-127/ виданого 04 березня 2010 року (а. с. 6).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 17990146 за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року (за три місяці) встановлено, що станом на 30 грудня 2018 року сукупний розмір заборгованості становить 11458,05 грн (а. с. 5).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 17990146 від 28 січня 2019 року, складеного головним державним виконавцем Козятинського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Щерба В.Л. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-127/2010 від 04 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку встановлено, що останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1831 КпАП України (а. с. 2).

У цьому протоколі ОСОБА_1 зазначив, що він сплачує аліменти у розмірі 610 грн, щомісячно.

В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_1 від 16.10.2018, де він зазначає, що в повному обсязі не має можливості сплачувати аліменти, оскільки тимчасово не працює і на його утриманні перебувають інші діти, а тому щомісячно сплачує лише 600 грн.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1831 КпАП України, оскільки факт несплати ним аліментів на утримання дитину, який призвів до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа, знайшов своє підтвердження як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо невстановлення судом першої інстанції розміру заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, оскільки зазначене спростовується дослідженими судом матеріалами справи.

Так, за умов, коли розмір аліментів, що підлягає стягненню з розрахунку на місяць складає 1442,75 грн., загальний розмір заборгованості впродовж жовтня-грудня 2018 року зріс з 8572,55 грн. до 11458,05 грн., що майже у вісім разів перевищує розмір аліментів на місяць. Відтак сукупний розмір заборгованості за аліментами перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що є підставою застосування відповідальності, що передбачена статтею 183-2 КпАП України.

Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги щодо застосування судом статті 38 КпАП України.

Відповідно до частини 2 статті 38 КпАП України стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні (яким є вчинене ОСОБА_1 ) не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Протокол про адміністративне стягнення складено 28 січня 2019 року, що слід вважати моментом виявлення правопорушення, оскільки при його складанні необхідно було встановити наявність усіх ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183 1 КпАП України, тоді як оскаржувана постанова винесена судом 23 квітня 2019 року, тобто в межах визначеного законом шестимісячного строку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримано вимоги Кодексу про адміністративні правопорушення, правильно встановлено всі фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183 1 КпАП України, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а відтак підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись статтею 294 КпАП України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1831 КпАП України без змін.

Постанова судді апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду І.М. Стадник