Справа № 755/7396/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" липня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

18 квітня 2019 року о 05 год 00 хв ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Peugeot Partner», д/н НОМЕР_1 , по просп. Миру, 8 у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлений належним чином. На адресу суду направив клопотання про залучення у дану справу про адміністративне правопорушення перекладача з чеченської на українську мову.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2019 року серії БД№ 163733, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 правил дорожнього руху України, письмовими поясненнями свідків, які підтвердили відмову водія пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції №АА00977, записаному на DVD диск.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Щодо клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про призначення йому перекладача з чеченської на українську мову, то постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року ОСОБА_1 було призначено перекладача з української на чеченську мову при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Для сприяння призначення перекладача копію постанови направлено до Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Згідно листа заступника Територіального управління Державної судової адміністрації України у місті Києві №6-1222/19 від 12 червня 2019 року, зокрема зазначено, що в Україні коло професійних перекладачів, які володіють чеченською мовою, є досить вузьким, а тому пошуки спеціаліста є ускладнені. Державною мовою Російської Федерації є російська мова. Тому рекомендовано, розглянути можливість залучення для участі у справі про адміністративне правопорушення щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 перекладача з української мови на російську мову.

Проте під час ознайомлення з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції №АА00977, встановлено, що ОСОБА_1 спілкувався з працівниками поліції російською мовою, крім того зазначав, що спілкується російською мовою, проте розуміє і українську мову. Також він відповідав на запитання працівників поліції, орієнтувався щодо підстав його зупинення та жодних вимог про докладніше роз`яснення йому фактичних обставин чи норм законодавства не заявляв, що дозволяє дійти висновку, про те, що українську мову він розуміє у необхідній мірі, зокрема, для проведення судового розгляду. Також ОСОБА_1 на прохання працівників поліції цілком однозначно відмовився від проходження огляду у лікар-нарколога.

Щодо наданих особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ухвал Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року та 22 травня 2018 року, а також ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 серпня 2018 року, у яких встановлено факт не вжиття органами досудового розслідування заходів при повідомленні про підозру та обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень на мові, якою володіє ОСОБА_1 , то слід зазначити таке. Вказані обставини встановлені у кримінальних провадженнях в яких підозрюється та обвинувачується ОСОБА_1 , провадження у яких здійснюється у відповідності до норм Кримінального-процесуального кодексу України, який, зокрема ч. 2 ст. 29 передбачає, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Щодо Кодексу України про адміністративні правопорушення то ч. 1 ст. 274 встановлено, що перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_1 не з`являється у судові засідання на неодноразові виклики, суддя вважає за можливе провести судовий розгляд без перекладача.

Враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко