АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/17/19 Справа № 695/1953/17 Головуючий по 1 інстанції Середа Л. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2019 р. Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., з участю правопорушника ОСОБА_3, присутнього в режимі відео конференції з Лук'янівського СІЗО м. Києва, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду м. Черкаси від 31.08.2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду м. Черкаси від 30.08.2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до даної постанови, він, 04.07.2018 р. близько 06.30 год. на 102 км + 930 м автодороги сполученням Бориспіль - Запоріжжя керував автомобілем Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння та за допомогою спеціального технічного засобу відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 с.130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про:

- поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.08.2018 року;

- відкрити апеляційне провадження по скарзі на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.08.2018 року;

- скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.08.2018 року;

- провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

При цьому вказує, що суддею суду першої інстанції не в повному обсязі були досліджені всі обставини по справі, оскільки постанова винесена з порушенням норм процесуального права. При цьому вказує, що суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою прийняття неогрунтованого рішення.

Також, наголошує на тому, що ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2018 року зазначив, що не згодний з обставинами, які в ньому зазначені, та в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_3 Апелянт вказує на те, що не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП, тобто проведення огляду на стан сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я, оскільки ОСОБА_3 не був впевнений в справності спеціального технічного пристрою «Драгер», але вказані вимоги були проігноровані поліцейськими в повній мірі.

Вказує на неналежність оформлення матеріалів справи, а саме на наявні пояснення свідків, які викладені на друкованому бланку з внесенням деякого рукописного тексту, у вказаних поясненнях відсутні дані , що підтверджують особу свідків.

Наголошує, що розгляд справи 31 серпня 2018 року відбувся без участі ОСОБА_3, копію оскаржуваної постанови судом першої інстанції останньому в встановлений законом строк надіслано не було. Копію вказаної постанови отримано лише 12.11.2018 року.

Апелянт - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, від нього не надходило заяв про відкладення розгляду справи, тому апеляційний суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність адвоката.

З приводу заяв адвоката ОСОБА_4 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції різними судами м. Києва, то з цього приводу виносились рішення, однак встановити відеозв'язок не виявилось можливим.

Враховуючи вищевикладене, останні два клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції були залишені без задоволення, а адвокат ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про відмову в задоволенні клопотання та про час та місце розгляду справи 25.01.2019 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи захисника ОСОБА_4, який подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3, вислухавши пояснення ОСОБА_3, який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та підтримав подану захисником апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_4 не були присутні в судовому засіданні суду першої інстанції і постанову суду отримали після закінчення строку на апеляційне оскарження. Дані обставини суд апеляційної інстанції вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, тому він підлягає поновленню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП , апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_3, 04.07.2018 р. близько 06.30 год. на 102 км + 930 м автодороги сполученням Бориспіль - Запоріжжя керував автомобілем Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння та за допомогою спеціального технічного засобу відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 с.130 КУпАП..

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 427909 від 04.07.2018 р., де зазначено, що ОСОБА_3 04.07.2018 р. близько 06.30 год. на 102 км + 930 м автодороги сполученням Бориспіль - Запоріжжя керував автомобілем Фольксваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп'яніння та за допомогою спеціального технічного засобу відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 с.130 КУпАП.(а.с. 1);

- даними пояснень ОСОБА_5 від 04.07.2018 р., де зазначено, що 04.07.2018 р. близько 06.30 год. на 102 км + 930 м автодороги сполученням Бориспіль - Запоріжжя, ОСОБА_3 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп'яніння. ( а.с.3).

- даними пояснень ОСОБА_6 від 04.07.2018 р., де зазначено, що 04.07.2018 р. близько 06.30 год. на 102 км + 930 м автодороги сполученням Бориспіль - Запоріжжя, ОСОБА_3 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп'яніння. ( а.с.4).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доводи викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 з приводу того, що він не відмовлявся від проходження медичного освідування є непереконливими.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 під час складання протоколу зазначав про незгоду з ним, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 взагалі відмовився від дачі будь-яких пояснень, що засвідчили свідки правопорушення.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах правопорушника ОСОБА_3 допущена до розгляду по суті і таким чином судом апеляційної інстанції поновлено права, в тому числі - на захист, а тому постанова місцевого суду з підстав, що він не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо нього, а судом першої інстанції вжито всіх заходів для унеможливлення порушення процесуальних прав, а також здійснено всі дії для розгляду справи в розумні строки передбачені ст.38 КУпАП.

ОСОБА_3 приймав особисто участь у розгляді справи апеляційним судом, під час якого, обставини скоєння правопорушення встановленні судом першої інстанції були підтвердженні.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі з'ясованих обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.08.2018 року щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.08.2018 року.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2018 року, щодо ОСОБА_3 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок