Справа № 149/1311/19
Провадження № 33/801/575/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

13 травня 2019 року о 17.45 год в м. Хмільник, Вінницької обл. по проспекту Свободи, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110557, д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуження зіниць, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року серії ОБ №068730 начальником СРПП №1 Хмільницького ВП майором Кузьмінським С.С. зафіксовано факт керування 13 травня 2019 року о 17.45 год в м. Хмільник, Вінницької обл. по проспекту Свободи, водієм ОСОБА_1 , автомобілем ЗАЗ 110557, д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звуження зіниць, поведінка, що не відповідає обстановці) та факт його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 13 травня 2019 року були свідками того, як працівниками поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, однак водій відмовився та перебував в збудженому стані, посвідчення водія працівникам поліції відмовився передати для вилучення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №068730 від 13 травня 2019 року, ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення адміністративного правопорушення.

Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі. Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №068730 від 13 травня 2019 року, зазначивши, що «завтра пройду». Будь-яких зауважень до протоколу у ОСОБА_1 не було.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №068730 від 13 травня 2019 року; рапортом начальника СРПП №1 Хмільницького ВП майора Кузьмінського С.С.; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює повний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Вище зазначені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, і на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оскільки водій ОСОБА_1 за наявності ознак наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, його дії вірно кваліфіковано органами поліції, тому суд першої інстанції, визнав його винним та наклав стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун