Справа № 587/1907/19
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2019 рокусуддя Сумського районного суду Черних О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського прикордонного загону відділу прикордонної служби «Юнаківка» про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП
В С Т А Н О В И В:
10 вересня 2019 року о 00-30 годині на території Басівської сільської ради Сумського в районі інформаційного показника № 688 в 5 м від лінії державного кордону в пішому порядку був затриманий громадянин України ОСОБА_1 , який здійснив спробу перетин кордону з території України в Російську Федерацію на напрямку Басівка (Укр.) Суджа (РФ) спільно з громадянином України ОСОБА_2 ..
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що 09 вересня в нього день народження він з товаришами його святкував на природі. Вони вживали алкоголь та вже пізно увечері зібралися йти додому. Він пішов разом з ОСОБА_2 та вони заблукали, вирішили йти на світло, і коли прийшли на світло, то це виявилася застава прикордонників. Умислу перетинати в нього кордон не було, хоча він і розумів, що йде біля прикордонної смуги. Так сталося з-за того, що вони вжили багато спиртного за заблукали по дорозі додому.
Вислухавши правопорушника, дослідивши додані до протоколу письмові докази, приходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 204-1 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.
Тобто, в суді встановлено, що у ОСОБА_1 не було умислу на перетин державного кордону, його пояснення надані в суду повністю узгоджуються з письмовими поясненнями, в яких він зазначив, що «порушив державний кордон України, але про це я не знав» та в цілому з матеріалами справи.
Будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , а саме: належних доказів свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП,
У Х В А Л И В:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних