Справа № 266/3884/19
Провадження№ 3/266/1412/19

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2019 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце служби: військова частина НОМЕР_1 , солдат, проживає за адресою: АДРЕСА_1
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
10.06.2019 року, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби в/ч № НОМЕР_1 в м. Маріуполі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, провину визнав в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.
Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб вчинені в умовах особливого періоду.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги Статуту внутрішньої служби ЗС України, що полягало самовільному залишення військової частини або місця служби, а за таких обставин в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують відповідальність, накладає стягнення в межах санкції статті.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе звільнити правопорушника від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34,36, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Федотова В. М.