ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Свєтликова Д.Ю.

потерпілого ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2019 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює водієм АТ «Миколаївобленерго», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, 14.11.2018р. близько 06:35 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "УАЗ 2206", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. Бориса Мозолевського зі сторони мкрн. М. Коренихи в напрямку мкрн. В. Корениха та в районі електроопори №223 в порушення п.п. 2.3 "б", 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та особливостей її змін, при зміні напрямку руху ліворуч не впевнився в безпеці такого маневру, не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив бокове контактування із транспортним засобом марки "ЗАЗ Lanos" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який в цей час рухався в попутному напрямку ліворуч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що судом не дотримано вимог ст.252, 280 КУпАП, оскільки обставини у справі, які впливають на об'єктивність та правильність застосування стягнення, належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались. Суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч.2 ст.33 КУпАП, обмежившись лише прямою вказівкою про їх наявність у постанові та виклавши лише їх зміст, оскільки матеріали провадження не містять жодних об'єктивних даних та доказів, які б могли підтвердити викладені у постанові суду обставини.

Зауважує, що відповідно до ст.62 Конституції України, звинувачення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення не може основуватись на припущенні. Між тим суд у своїй постанові при оцінці дій водіїв оперуючи поняттями «могло статися за умов» та «малоймовірним» прийшов до висновку, що позиція ОСОБА_3 щодо обставин ДТП є вірною, а пояснення ОСОБА_1 технічно неспроможними, не наводячи доводів на підтвердження цього.

Крім того, вказує що суд у постанові зазначив, що в судовому засіданні жодних клопотань про проведення експертних досліджень по з'ясуванню механізму та обставин розвитку ДТП не заявлялось. Разом з тим, ст.273 КУпАП встановлено, що експерт призначається органом у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях. Однак суд, при наявності істотних суперечностей в матеріалах справи, відсутності об'єктивних доказів у підтвердження провини ОСОБА_1 експертне дослідження не призначив, а лише обмежився оглядом фотознімків з пошкодженням транспортних засобів та прийшов до необґрунтованого висновку про можливість утворення таких механічних пошкоджень за умови порушення ПДР з боку ОСОБА_1

Зазначає, що він не погоджувався із обставинами вчиненого правопорушення, про що вказав у письмових поясненнях до протоколу, та про що наголошував у ході судового засідання. Зазначені ОСОБА_1 обставини, за яких сталось ДТП, також підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які перебували в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1, у письмових поясненнях до протоколу. Вказані особи, були очевидцями даних подій та в подальшому були присутні при огляді місця події та складанні схеми з місця ДТП. Однак, наведені свідки судом першої інстанції при розгляді справи по суті допитані не були, хоча відповідне клопотання про допит свідків заявлялось завчасно перед засіданням.

Стверджує, що дані зі схеми до місця ДТП, на які посилається суд першої інстанції у своїй постанові у якості доказів провини ОСОБА_1 засвідчують лише факт того, що зіткнення між транспортними засобами сталось на ділянці дороги по вул. Б. Мозолевського в районі електроопори № 223, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Однак, такі відомості жодним чином не спростовують пояснення ОСОБА_1 щодо обставин виникнення ДТП. Більш того, судом взагалі не враховано те, що на схемі вказано дві точки контактування між транспортними засобами за версіями кожного з водіїв та обома учасниками ДТП надані пояснення, які за своєю суттю є взаємовиключними та навпаки судом безпідставно прийнято як єдину вірну позицію водія ОСОБА_3 Суд, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, обмежився перерахуванням п.п.2.3 «б», 10.1,13.1 ПДР України, не вказавши які саме докази про це свідчать.

Так відповідно до схеми місця ДТП від 14.11.2018 року, загальна ширина проїзної частини по вул. Б. Мозолевського становить 4м. 70см. та з урахуванням п.п.1.10, 11.1 ПДР України проїзна частина у даному випадку може бути поділена лише наступним чином : по одній смузі для руху в кожному напрямку із шириною кожної смуги по 2 м. 35 см. Точка зіткнення між транспортними засобами на яку вказав ОСОБА_1 при складанні схеми ДТП, а саме на відмітці 2 метра від правого краю проїжджої частини дороги, що знаходиться у смузі руху транспортного засобу УАЗ 2206. Доказів на спростування точки контакту вказаною за версією ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Разом з тим наявними матеріалами не підтверджується достовірність щодо точки зіткнення за версією ОСОБА_3 ОСОБА_1 рухався не змінюючи напрямку руху, не перестроювався, оскільки їхав по своїй смузі руху. Крім цього, на схему ДТП, точка зіткнення за версією ОСОБА_3 на відмітці 2,80 м. від правого краю проїзної частини дороги має виправлення, що свідчить про необ'єктивність складання схеми місця ДТП та даних відображених в ній.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що він був неуважний та не стежив за дорожньою обстановкою. Навпаки він не відволікався від керування транспортним засобом, слідкував за дорожньою обстановкою, не розмовляв по телефону та з пасажирами, був зосереджений на виконанні маневру обгін водієм ЗАЗ «Lanos». Зазначений факт можуть підтвердити свідки, які перебували в салоні автомобілю «УАЗ 2206». Доказів на спростування вищевказаного матеріали справи не містять та у судовому засіданні таких встановлено не було.

Крім того, він як водій має 48 річний професійний стаж керування транспортними засобами та за цей період жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про значний досвід керування транспортними засобами та сумлінне ставлення до виконання вимог ПДР України. У зв'язку з цим, вважає кваліфікацію його дій як порушення пункту 2.3 «б» ПДР України необґрунтованою.

Вказує, що порушення п.13.1 ПДР України з його боку спростовується тим, що він не змінював напрямок руху та не вчиняв жодних інших маневрів. Окрім того, він об'єктивно не мав можливості зміститись праворуч у зв'язку з тим, що ділянка дороги на якій здійснювався обгін була вузькою, а на узбіччі росли дерева, гілки яких виступали на дорогу, що загрожувало безпеці руху його транспортного засобу та життю пасажирів.

За такого, рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням вимог ст.7 КУпАП та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Свєтликова Д.Ю., на підтримку доводів апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_3 який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення МВС України розроблена та затверджена наказом від 07.11.2015 року за № 1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», недотримання норм якої дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

У розділі VIII зазначеної інструкції визначені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.

У пунктах 6, 7 зазначеного розділу інструкції передбачено, що у випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформляє матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.

Уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинна в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, що не виключає залучення і судового експерта, за наслідками скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п'ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З матеріалів провадження вбачається, що при оформленні матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду встановленні винної особи, не були дотримані вимоги, як норм закону про адміністративне правопорушення, так і норми, передбачені вказаним нормативним актом, а саме в частині об'єктивного з`ясування всіх обставин ДТП та об'єктивного визначення винної особи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі і суддю суду першої інстанції, покладений обов'язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань - це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи.

Приймаючи рішення щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя суду першої інстанції належним чином не мотивував своїх висновків, а лише послався на те, що під час судового розгляду обставини, які були викладені в матеріалах справи знайшли своє підтвердження.

Разом з цим, такий висновок суду суперечить фактичним обставинам справи та матеріалам справи про адміністративне правопорушення, які мають суттєві суперечності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 281908 від 14.11.2018 року, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки "УАЗ 2206", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. Бориса Мозолевського зі сторони мкрн. М. Коренихи в напрямку мкрн. В. Корениха та в районі електроопори №223 в порушення п.п. 2.3 "б", 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та особливостей її змін, при зміні напрямку руху ліворуч не впевнився в безпеці такого маневру, не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив бокове контактування із транспортним засобом марки "ЗАЗ Lanos" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який в цей час рухався в попутному напрямку ліворуч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Разом з тим, в матеріалах провадження наявний протокол серії БД № 210454 від 14.11.2018 року складений відносно ОСОБА_3, в якому зазначено що, 14.11.2018р. близько 06:35 год ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки "ЗАЗ Lanos", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. Бориса Мозолевського зі сторони мкрн. М. Коренихи в напрямку мкрн. В. Корениха та в районі електроопори №223 в порушення п.п. 2.3 "б", 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та особливостей її змін, при зміні напрямку руху ліворуч не впевнився в безпеці такого маневру, не обрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив бокове контактування із транспортним засобом марки "УАЗ 2206 під керуванням ОСОБА_1, який в цей час рухався в попутному напрямку праворуч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Тобто, посадовою особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, складено два протоколи стосовно обох учасників ДТП, в яких зазначено аналогічні обставини щодо порушення ними Правил дорожнього руху України, а саме п.п. 2.3 "б", 10.1, 13.1. Між тим, посадовою особою патрульної поліції не встановлено та не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 змінював напрямок руху свого транспортного засобу, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Допитавши під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди; дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи та надані сторонами; апеляційним судом встановлено, що обставини ДТП, викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП мають суттєві суперечності з поясненнями учасників ДТП, які не були усунуті відповідним правоохоронним органом при оформленні матеріалів ДТП до їх передачі до суду, що суперечило вимогам п. 6 Розділу VІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України (далі «Інструкція»).

Вищезазначені обставини в частині недотримання вимог закону та нормативного акту при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та при розгляді матеріалів справи суддею суду першої інстанції по справі, є перешкодою для визначенням винної особи в ДТП, наслідком якої є виникнення між учасниками цивільно-правових відносин та настання підстав для страхових виплат.

Так, протокол про адміністративне правопорушення по справі відносно ОСОБА_1 був складений на основі пояснень водіїв учасників ДТП. Проте у працівника патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не було достатніх підстав та об'єктивних доказів, для висновку про винуватість в ДТП саме водія ОСОБА_1

Наявні в справі матеріали на стадії складання протоколу вимагали об'єктивного з`ясування обставин ДТП з метою встановлення винної особи.

Під час складання протоколу, уповноваженою особою в порушення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом №1395 від 07.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України, не було прийнято рішення про залучення експерта, без висновку якого по наявним в справі матеріалам, які є суперечливими і неоднозначними по своїй суті, неможливо прийняти остаточне рішення.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи всіх відомостей, необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю районного суду реальної можливості з'ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог ст.ст. 256, 278 КУпАП України та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256 КУпАП підлягав поверненню судом першої інстанції відповідному органу для належного оформлення.

При цьому враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол. Для з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності. З огляду на те, що без встановлення фактичних обставин події правопорушення, а також без приведення у відповідність з вимогами ст. 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення, суд був позбавлений можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи.

Проте, суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, належним чином не перевірив обставини, які підлягали обов'язковому з'ясуванню, прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду сторонами були представлені додаткові докази, які ставлять під сумнів правильність висновків про винуватість в ДТП водія ОСОБА_1 і при цьому не дають однозначної відповіді про особу, з вини якої відбулось ДТП.

Усунути ці недоліки під час апеляційного перегляду постанови судді районного суду шляхом вивчення наданих суду матеріалів справи, допитом учасників ДТП та інших доданих до справи матеріалів неможливо.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП в числі інших обставин підлягає обов'язковому з'ясуванню питання, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Разом з тим, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 281908 від 14.11.2018 року у такому вигляді не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 Не є належним доказом в справі і схема ДТП, на якій зазначено два місця зіткнення транспортних засобів - одне зі слів водія ОСОБА_1, а інше зі слів водія ОСОБА_3 Будь яких об'єктивних даних, які б могли визначити місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування під час ДТП на проїзній частині дороги, та дали б можливість суду об'єктивно встановити, ким з водіїв (учасників ДТП) було порушено вимоги ПДР України, схема ДТП та інші матеріали провадження не містять.

Враховуючи, що беззаперечних та достовірних доказів того, що водієм ОСОБА_1 були порушені вимоги п.п. 2.3 "б", 10.1, 13.1ПДР України, що стало причиною ДТП, не надано, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи судом першої інстанції буди допущені істотні порушенням вимог закону, що призвело до постановлення необґрунтованого та незаконного рішення, а тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2019 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.