Справа № 299/115/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Коваленка В. В ., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2019 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, не працюючий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 04 січня 2019 року о 02-ій годині 15 хвилин по автодорозі Н09 сполученням Мукачево - Рогатин (55 кілометр), ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Opel Омега», р. н. з. Польщі НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Drager» оглядом (результат - 0,30 %), чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що постанова судді є незаконною, оскільки викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на те, що 04.01.2019 о 02 год. 09 хв. у стані алкогольного сп`яніння не перебував, а працівнику поліції повідомив, що не вживав алкоголь, що свідчить про його непогодження з результатами огляду. Разом із тим, стверджує, що в роздруківці тесту вказано температуру +14.0 С, що є не точним і неправильним, оскільки згідно даних сайту «Сіноптік» на ділянці дороги, де його було зупинено, 04.01.2019 о 02 год. була температура повітря - 11 С, що свідчить про те, що прилад показав похибку на 20 С, що й могло вплинути на результат огляду. Тому, вважає, що отримані результати огляду є недопустимими доказами та підлягали додатковій перевірці, однак працівники поліції, залишивши вказаний факт поза увагою, не направили його для проходження огляду до закладу охорони здоров`я. Крім того, посилається на те, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зроблені на заготовленому бланку, в який рукописно внесено окремі відомості, є неналежними та недопустимими, оскільки отримані з порушенням встановленого законом порядку, так як жодним нормативним актом не передбачено (не затверджено) бланк такого пояснення та заповнення такого бланку. Зазначає, що до матеріалів справи не додано й протоколу затримання транспортного засобу, про що також не вказується і в складеному щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП протоколі. При цьому, стверджує, що диск із відеозаписом з місця події є також неналежним та недопустимим доказом, оскільки зроблений частинами, з перервами, що заборонено відповідними положеннями п. п. 1.3, 3. 3. Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеозреєстраторів) працівника патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Також вказує і на те, що судом порушено й вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки вирішуючи питання про накладення на нього адміністративного стягнення, суд не витребував його характеристики з місця проживання та роботи, довідку про склад сім`ї, не врахував те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та відсутність негативних наслідків від вказаного правопорушення. При цьому, вважає, що суворість безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених вище обставин, явно не відповідає характеру вчиненого адміністративного правопорушення, що в свою чергу дає підстави для визнання такого малозначним. Просить постанову скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності з оголошенням усного зауваження, а провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною, про закриття провадження у справі задоволенню не підлягають, оскільки винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 228311, 04 січня 2019 року о 02-ій годині 15 хвилин по автодорозі Н09 сполученням Мукачево - Рогатин (55 кілометр), ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Opel Омега», р. н. з. Польщі НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Drager ARHK 0032» оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_2 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; в поясненнях по суті правопорушення вказав, що за 4-5 годин до керування автомобілем випив таблетку «Гліцесед» перед сном, так як був із особистих причин роздратований, а в подальшому випив енергетик «REVO» (а. с. 1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Закарпатській області в Закарпатській області Татинець В . В. за допомогою алкотестеру «Драгер Alcotest 6820 - ARHK 0032» у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у гр. ОСОБА_2 ознаками сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, - результат огляду - 0,30 % (а. с. 3), що також підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою тестування на алкоголь (а. с. 2).

З письмових пояснень громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені інспектором Татинець В. В. в якості свідків проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання щодо останнього протоколу за ст. 130 КУпАП, убачається, що в їх присутності ОСОБА_2 пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння, у результаті якого, у нього було виявлено алкогольне сп`яніння - результат огляду 0,30 % проміле, після чого, працівники поліції склали щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 4-5).

З рапорту інспектора Граб Ю . Ю . убачається, що 04.01.2019 приблизно о 02 год. під час несення служби на ДС «Велика Копаня» ек. 410 у складі Граб Ю. Ю., Татинець В. В. та Коштура В. В., за порушення ПДР було зупинено автомобіль марки «Opel Омега», р. н. з. Польщі НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. В результаті проведеного на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою технічного засобу «Drager ARHK - 0032» огляду в ОСОБА_2 виявлено алкоголь - 0,30 % проміле, внаслідок чого, щодо нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому, ОСОБА_2 було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, який ОСОБА_2 під власну відповідальність залишив на місці зупинки біля АЗС «ANP» на а/д Н09 Мукачево - Рогатин 55 км без порушень ПДР, відмовившись писати відповідну розписку (а. с. 6).

З наявної в матеріалах справи копії роздруківки вбачається, що 01.01.2019 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме, за порушення вимог, передбачених п. 19.1 «а» ПДР, тобто за те, що 04.01.2019 о 02 год. ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Opel Омега», р. н. з. Польщі НОМЕР_1, по а/д сполученням Мукачево - Рогатин Н09 53 км, у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар (а. с. 7).

Обставини, що містяться у вказаних вище доказах, підтверджуються і наявним у матеріалах справи та дослідженим у ході апеляційного розгляду справи відеозаписом із місця події, що міститься на DVD-диску (а. с. 8).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Татинець В. В. був упереджений при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, а інспектор Граб Ю. Ю. - при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в них були підстави для фальсифікації протоколу та Акту огляду чи обмови ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також даних про зацікавленість вищезгаданих інспекторів у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, і на такі не вказував ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду справи.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектори при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли у межах наданих їм повноважень.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би давали підстави вважати, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були підстави для обмови ОСОБА_2 у перебуванні в стані алкогольного сп`янінні, а також про їх зацікавленість у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано до апеляційної скарги, і на такі не вказував ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду справи.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_2 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», підписання ним протоколу та інших документів, що містяться у справі, зокрема, акту огляду та роздруківки тестування, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі, і не вказував ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду справи.

З урахуванням вищенаведеного, наявні в протоколі пояснення ОСОБА_2 про те, що за 4-5 годин до керування автомобілем випив таблетку «Гліцесед» перед сном, так як був із особистих причин роздратований, а в подальшому випив енергетик «REVO», - визнаються такими, що не спростовують порушення ОСОБА_2 вимог передбачених п. 2. 9 «а» ПДР та відповідно, винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, якою передбачена відповідальність за керування особами транспортними засобами як у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що 04.01.2019 о 02 год. 09 хв. у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не перебував, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовані наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами, а доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції, що не вживав алкоголь, про його непогодження з результатами огляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_2 вимог, передбачених п. 2. 9 «а» ПДР.

Як такі, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що в роздруківці тесту вказано температуру +14.0 С, що є не точним і неправильним, оскільки згідно даних сайту «Сіноптік» на ділянці дороги, де його було зупинено, 04.01.2019 о 02 год. була температура повітря - 11 С, що свідчить про те, що прилад показав похибку на 20 С, що й могло вплинути на результат огляду. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині і при оцінці доводів апеляційної скарги про те, що отримані результати огляду є недопустимими доказами та підлягали додатковій перевірці, однак працівники поліції, залишивши вказаний факт поза увагою, не направили його для проходження огляду до закладу охорони здоров`я, - апеляційний суд враховує те, що п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у разі незгоди (відмови) водія пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу або в разі його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, однак, із матеріалів справи, у тому числі й відеозапису з місця події, вбачається, що ОСОБА_2 добровільно погодився на проходження огляду на місці зупинки, не зазначав про свою незгоду з результатами проведеного огляду, а навпаки, підтвердив такі результати своїми підписами в протоколі, акті огляду та роздруківці тестування, а також не наполягав на проведенні повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що в свою чергу свідчить про те, що наявні в матеріалах справи результати огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння не можуть визнаватися недійсними. При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині враховується і те, що після проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_2 , не погоджуючись з результатами огляду, не був позбавлений можливості самостійно пройти огляд на стан сп`яніння ; про причини не проходження такого огляду не повідомив.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги про те, що: пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зроблені на заготовленому бланку, в який рукописно внесено окремі відомості, є неналежними та недопустимими, оскільки отримані з порушенням встановленого законом порядку, так як жодним нормативним актом не передбачено (не затверджено) бланк такого пояснення та заповнення такого бланку; до матеріалів справи не додано й протоколу затримання транспортного засобу, про що також не вказується і в складеному щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП протоколі; диск із відеозаписом з місця події є також неналежним та недопустимим доказом, оскільки зроблений частинами, з перервами, що заборонено відповідними положеннями п. п. 1.3, 3. 3. Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеозреєстраторів) працівника патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», - апеляційний суд, враховуючи наведене вище, також відхиляє як такі, що не спростовують факт порушення ОСОБА_2 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР і не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також жодним чином не свідчать про неналежність та недопустимість наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі й пояснень свідків та відеозапису з місця події.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_2 . обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, оскільки вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд не витребував його характеристики з місця проживання та роботи, довідку про склад сім`ї, не врахував те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та відсутність негативних наслідків від вказаного правопорушення, - апеляційний суд до уваги не приймає, так як адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, і є безальтернативним, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, які становлять підвищену суспільну небезпечність для інших осіб, так і особі правопорушника, який вину в учиненому не визнає і не кається, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. При цьому, апеляційний суд враховує те, що ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів у підтвердження даних про його особу.

Із цих підстав, доводи апеляційної скарги про те, що суворість безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП явно не відповідає характеру вчиненого адміністративного правопорушення, що в свою чергу дає підстави для визнання такого малозначним, - відхиляються як такі не впливають на вид та розмір накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, а вчинене ним адміністративне правопорушення не може бути визнано малозначним.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_2 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан