Справа № 344/1950/19
Провадження № 3/344/1123/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Болюк І.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ №0005354 вбачається, що ОСОБА_1 28.01.2019 року близько 11 год. 40 хв. в м.Івано-Франківську, по вул.Дудаєва, 8, здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів автомобілем таксі служби 579 марки RENAULT Laguna, д.н.з.RSA 22832, без державної реєстрації та ліцензії на вид діяльності, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та заперечив, що здійснював перевезення пасажирів автомобілем таксі, а автомобіль марки RENAULT Laguna використовував у власних потребах. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки він не є субєктом господарської діяльності, та просив провадження у справі відносно нього закрити.

Суд, роз'яснивши ОСОБА_1, вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п.4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Виходячи з вимог ч.1 ст.164 КУпАП України, суб'єктом даного адміністративного правопорушення є саме суб'єкт господарювання.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи не вбачається жодних даних які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності правопорушника та отримання від такої прибутку, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання, а відповідно - суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП України.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1, 9, 221, 245-247, 266, 268, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.І.Болюк