Справа № 199/2201/19
ПОСТАНОВА

іменем України

18 квітня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 о 17:00 годині у місті Дніпро по вулиці Робкорівській, будинок № 183, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2101»державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не впорався з керуванням та вїхав в стовп, при спілкуванні у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя. В наслідок чого, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, на що останній погодився в присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 1.80 (‰), чим порушив вимоги п.2.9 а Правил Дорожнього руху.

ОСОБА_1, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім вказаного, враховуючи, що жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, розгляд справи було неодноразово відкладено, разом з тим, жодних доказів поважності свого незявлення до суду ОСОБА_1 не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_2 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1, не зявився в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194812 від 07.03.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі, 07.03.2019 о 17:00 годині у місті Дніпро по вулиці Робкорівській, будинок № 183, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2101»державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» 6820» в присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 1.80 (‰).

Відповідно до письмових показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні підтвердили,кожен окремо, те, що вони були свідками того, як 07.03.2019 о 17.00 у місті Дніпро по вулиці Робкорівській у їхній присутності ОСОБА_1 пройшов у встановленому законом порядку тест на стан алкогольного спяніння, на що прилад показав позначку 1.80(‰).

Відповідно до рапорту працівника патрульної поліції, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у стані алкогольного спяніння та пройшов огляд на стан спяніння на місці у встановленому законом порядку;

За результатами тесту приладу «Драгер», що міститься у матеріалах справи, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння, результат огляду на «Драгер» позитивний 1.80(‰).

Крім вказаного, відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2019, встановлена вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП з приводу подій, що мали місце одночасно і за даним провадженням.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 07.03.2019 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1, мав можливість у разі незгоди із результатами огляду пройти самостійно огляд в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак своїм правом не скористався. Та не спростував доказів наданих уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин дії ОСОБА_1, враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, виходячи із системного аналізу абзацу 3 пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», враховується, те, що є неможливим призначення стягнення у виді позбавлення права керування особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами.

Таким, чином, оскільки відповідно до Довідки Департаменту ПП УПП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, то є неможливим призначення йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Тому саме стягнення у виді штрафу, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, танакласти на нього адміністративне стягнення виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

18.04.2019