Справа № 466/6126/18 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/188/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Кулика Миколи Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2, визнано винним у тому, що він 27.07.2018 року близько 21 год. 50 хв. в м. Львові на вул. Брюховицькій керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, нестійка хода не зв'язна вимова, запах алкоголю з рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2018 року, а справу провадженням закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, працівники поліції його не зупиняли, а приїхали на виклик ОСОБА_4

Також, зазначає, що випив 100 - 150 грам горілки у подвір'ї будинку, лише після того, коли припаркував автомобіль та вийшов з нього.

Звертає увагу на те, що з свідками зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення перебуває у не дуже хороших відносинах.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, підтримав апеляційні вимоги та пояснив, що 27 липня 2018 року він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, вжив спиртні напої, лише після того, як приїхав додому та припаркував автомобіль.

Свідок ОСОБА_5, в суді апеляційної інстанції пояснила, що 27 липня 2018 року, приблизно біля 22 год., на подвір'я будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, приїхав автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та вчинив скандал. Після чого ОСОБА_4 викликала поліцію. ОСОБА_2 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився. З останнім в неприязних відносинах не перебуває.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 27 липня 2018 року, серії БД №043558 (а.с.1), ОСОБА_2, 27.07.2018 року о 21 год. 50 хв. в м. Львові на АДРЕСА_2, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом протоколу ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчать проставлені у відповідних місцях його підписи.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4.(а.с.5,7), такі були свідками того, як ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Рапортом інспектора УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6, згідно якого вбачається, що близько 21.58 год. було отримано виклик від оператора, проте, що по АДРЕСА_2 відбувається сімейна сварка. Прибувши на місце події до них звернулась ОСОБА_4, яка повідомила, що її швагро ОСОБА_2 приїхав додому на автомобілі НОМЕР_3 з ознаками сильного алкогольного сп'яніння. ОСОБА_4 було повідомлено, що про завідому дачу неправдивих показів вона несе кримінальну відповідальність. ОСОБА_4, ОСОБА_4 чітко повідомила, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп'яніння. Також, це підтвердила ОСОБА_5 ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння в установленому порядку, однак останній категорично відмовився.

Як вбачається із відеозапису нагрудних камер працівників поліції, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння на місці та в медичному закладі відмовився.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи

На переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а вжив алкоголь, після того, як приїхав додому, то такі доводи суд вважає необґрунтованими, оскільки сукупність доказів, які є в матеріалах справи, підтверджує винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.4,6), 27 липня 2018 року, близько 21.50 год., на подвір'я будинку приїхав автомобіль НОМЕР_4, за кермом якого перебував ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп'яніння, чим підтверджується факт його керування автомобілем.

Суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 07 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.