ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/774/19 Справа № 200/858/19 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним сплачувати аліменти на утримання сина за виконавчим документом № 2-2529/2003 від 22.10.200, виданим за рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, не сплачує аліменти на утримання дитини, внаслідок чого станом на 01 січня 2019 року виникла заборгованість в сумі 23710,09 грн., що перевищує суму заборгованості за шість місяців, тим самим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати її та провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, апелянт вказує на те, що судове рішення було ухвалено без його участі, про судовий розгляд суд його повідомляв за адресою, де він не мешкає з 15 липня 2018 року, а про існування рішення він дізнався лише 11 червня 2019 року року від дільничного інспектора та в межах 10-денного строку звернуся до суду з апеляційною скаргою.

Свої вимоги про скасування постанови ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням права на захист та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. ОСОБА_1 зазначає, що суд, не повідомивши його про дату та час судового розгляду, розглянув справу без його участі. Поряд із цим, вказує на те, що підстави для притягнення його до відповідальності відсутні, оскільки ним повністю сплачена заборгованість по аліментам, що підтверджується постановою Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1, який клопотання і апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови, суд приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку апеляційного оскарження постанови, суд виходить з того, що справа була розглянута без участі ОСОБА_1 та матеріали провадження не містять відомостей про вручення йому її копії.

За таких обставин, суд не вважає строк оскарження судового рішення пропущеним та приходить до висновку, що скарга підлягає апеляційному розгляду.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, крім іншого, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.277-2, ст.285 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в суді першої інстанції при розгляді цієї справи та при цьому відомості про отримання ним повідомлення про дату та час судового розгляду у справі відсутні.

Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст.268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прізвища, адреси свідків, якщо вони є.

Однак, при дослідженні протоколу, складеного щодо ОСОБА_1 , встановлено, що у ньому не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, його суть викладена формально, не конкретно, загальними фразами і не відображає усіх необхідних ознак складу цього правопорушення.

Так, ст. 183-1 КУпАП встановлено відповідальність за несплату аліментів.

При цьому, частина перша цієї статті передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, частина друга - за несплату аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а частина третя - за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, при цьому не вказується частина статті за якою він притягується до адміністративної відповідальності та наявність яких кваліфікуючих ознак цього правопорушення є в діях ОСОБА_1 .

Отже, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі не в повній мірі викладено ознаки об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, та не надано будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого 183-1 КУпАП.

Всі зазначені вище порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та неналежна оцінка їх судом першої інстанції свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчинення цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови та закриття провадження у справі, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, з підстав, визначених п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко