Провадження № 33/801/232/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Зайцев А. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Зайцев А.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384,20 грн. в дохід держави.

Як зазначено в постанові, водій ОСОБА_2 07.12.2018 року о 16 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Київська 178, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis», д.н.з. SGA353, з явними ознаками наркотичного спяніння: неприродня блідість обличчя, відсутня реакція зіниць очей на світло, тремтіння пальців рук. Водій від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування матеріального та порушення норм процесуального права, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що місцевим судом не було витребувано докази, які він просив витребувати, зокрема відеофіксації, яка проводилась при складання протоколу про адміністративне правопорушення та огляд поліцейським на стан наркотичного спяніння, не викликано свідків, які зазначені в протоколі.

Судом першої інстанції не взято до уваги положення статті 266 КУпАП, а також те, що огляд поліцейським на стан наркотичного спяніння проводився з порушенням порядку. У справі відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак наркотичного спяніння.

Судом також не враховано те, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за іншою адресою АДРЕСА_1, а тому дана справа підсудна Гайворонському районному суду Кіровоградської області.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що він складений на ОСОБА_2 за те, що 07 грудня 2018 року о 16 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Київська 178, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, він керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis», д.н.з. SGA353, з явними ознаками наркотичного спяніння: неприродня блідість обличчя, відсутня реакція зіниць очей на світло, тремтіння пальців рук. Водій від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена матеріалами справи, а саме : протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 203795 від 07 грудня 2018 року, рапортом працівника поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 07 грудня 2018 року /а.с. 3/ в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, довідкою поліції.

Окрім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_2 його підписав, будь-яких зауважень щодо його змісту та інкримінованого правопорушення, щодо наданих свідками пояснень не писав. Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Зазначені свідки були допитані судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 07.12.2018 року о 16 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Київській він качав колеса своєї машини Мерседес біля заправки VOG та до нього підійшли працівники поліції і запропонували бути свідком. Він підтверджує те, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан наркотичного спяніння у встановленому порядку та їхати до лікарні.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 07.12.2018 року о 16 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. Київській він проходив біля заправки з сестрою та до нього підійшли працівники поліції запропонували бути свідком. Він пояснив, що не чув відмови ОСОБА_2 від проходження огляд на стан наркотичного спяніння та їхати до лікаря, а просто підписав пояснення.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_3 наданих апеляційному суду, суд виходить з того, що 07.12.2018 року ним були надані письмові пояснення згідно яких він був свідком відмови ОСОБА_2 пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан спяніння, якого також було ознайомлено з відповідальністю за відмову у проходженні медичного огляду. Свідком особисто було написано, що з надрукованим він погоджується і засвідчено особистим підписом /а.с. 3/.

Таким чином показання свідка про необізнаність з текстом пояснень суперечить письмовим доказам наявним у справі.

Отже вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є доведеною.

Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги положення статті 266 КУпАП, а також те, що огляд поліцейським на стан наркотичного спяніння проводився з порушенням порядку, так як в справі відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак наркотичного спяніння, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок огляду виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан наркотичного спяніння у встановленому порядку у присутності двох свідків, тому підстав для складання поліцейським направлення на проходження ОСОБА_2 огляду в закладі охорони здоровя не було, так як від такого огляду ОСОБА_2 відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за іншою адресою АДРЕСА_1, а тому дана справа підсудна Гайворонському районному суду Кіровоградської області, є безпідставними, оскільки відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Посилання ОСОБА_2 на положення частини другої статті 276 КУпАП, згідно якої справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають підстави для скасування постанови, адже судом першої інстанції не допущено порушення положень КУпАП щодо місця розгляду справи.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, обставин, що помякшують відповідальність.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не дають підстав для скасування чи зміни постанови суду.

Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Суддя А. Ю. Зайцев