Справа № 161/8166/19 Провадження №33/802/504/19 Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П.
Категорія:ч.1 ст.164 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Можайка І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 29 березня 2019 року об 17 год. 00 хв. в с.Гірка Полонка Луцького району Волинської області надавав послуги з перевезення чотирьох пасажирів автомобілем марки "Nissan Primera", державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний ліхтарем оранжевого кольору на даху транспортного засобу, без наявності ліцензії.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, суд першої інстанції вважав, що його вина повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та постановити нову, якою закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України. Вказує, що він не здійснював перевезення пасажирів за обставин вказаних у протоколі, який складений відносно нього. Зазначає, що автомобіль він взяв у свого знайомого ОСОБА_3 для тимчасового користування, і в той день, а саме - 29.03.2019 року, підвозив своїх товаришів, які були у нього в гостях. Зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.164 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Можайка І.О., які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Так, частиною 1 статті 164 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність, окрім іншого, - за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

У ст.3 ГК України зазначено, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

За положеннями п.14.1.36. ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, дорученням та агентськими договорами. Відповідно

Згідно з п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Зокрема,

1) документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

2) документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

3) документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

4) документи для автомобільного самозайнятого перевізника:

- ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка.

5) документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

З аналізу положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і ч.1 ст.164 КпАП України випливає, що основним критерієм для притягнення чи не притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, є наявність чи відсутність в неї відповідної ліцензії на здійснення певного виду діяльності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, а саме - надання послуг з перевезення пасажирів на таксі без наявності відповідної ліцензії, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення стверджується зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення №0000851 від 29.03.2019 року, складеним відносно ОСОБА_1 , який відмовився від його підпису та отримання його копії (а.с.1);

- актом про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №133483 від 29.03.2019 року. З цього акту вбачається, що під час перевірки ОСОБА_1 , який перевозив 4-х пасажирів на автомобілі, котрий обладнаний ліхтарем "таксі 687", у нього окрім іншого була відсутня ліцензія на даний вид діяльності (а.с.6);

- фотознімком доданим до протоколу №0000851 з якого вбачається, що автомобіль з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 обладнаний розпізнавальним ліхтарем "таксі 687" (а.с.7).

Крім того, в матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є надання послуг таксі (а.с.8-10).

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, тобто - у наданні послуг з перевезення пасажирів на таксі без наявності ліцензії на провадження такого виду діяльності, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Показання свідка ОСОБА_3 про те, що на належний йому автомобіль марки "Nissan Primera", державний номерний знак НОМЕР_1 , фішка "таксі 687" була встановлена іншою особою, якій він надавав його для здійснення послуг з перевезення пасажирів, однак до цього часу не зняв її у зв`язку із труднощами з її демонтажем (сильно приклеєна до даху автомобіля), до уваги судом не приймаються, оскільки не знайшли свого логічного підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КпАП України шляхом закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 травня 2019 року в даній справі щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук