КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката МілетичО.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Мілетич О.О. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Як встановив суд у постанові, ОСОБА_1 неналежно виконував, свої батьківські обов'язки, в результаті чого його неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 16.01.2019 року о 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні школи №127, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 13, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-4 КУпАП, за що передбачена відповідальність батька ОСОБА_1 за ч.3 ст. 184 КУпАП.

На вказану постанову, захисник МілетичО.О., діючи в інтересах ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2019 року, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду даної справи суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не з'ясував всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та за результатом її розгляду виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому вказує, що жоден із доданих до протоколу доказів не підтверджує вчинення ОСОБА_3 (сином ОСОБА_1) дій, що полягало у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров'ю потерпілого.

Крім того, апелянт вважає необґрунтованим висновок суду про неналежне виконання ним його батьківських обов'язків та звертає увагу, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом із дружиною виховує трьох дітей, отримують пільги як батьки багатодітної сім'ї, працевлаштований у ТОВ «БАУ Експрес» на посаді директора.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мілетич О.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, вважаю що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак вищезазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримані не були, зокрема суддя не з'ясував суть вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, належним чином не дослідив і не перевірив наявні докази, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про існування події та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, диспозиція ч.3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачена цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Однак, при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови наведені положення норм матеріального права залишились поза увагою суду першої інстанції, який дійшов необґрунтованого висновку, про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 184 КУпАП, в якому при викладенні суті адміністративного правопорушення зазначено, що 16.01.2019 року о 13 год. в школі №127 за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 13, неповнолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досяг віку адміністративної відповідальності, вчинив булінг відносно учня 6-го класу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 1).

Стаття 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення булінгу (цькування) учасника освітнього процесу, тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров'ю потерпілого.

За приписами частини 3 статті 173-4 КУпАП діяння, передбачене частиною 1 цією статті, вчинене неповнолітніми або малолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, - тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п'ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або громадські роботи на строк від 20 до 40 годин.

Таким чином, самі положення ч.3 ст. 184 КУпАП виключають відповідальність батьків за цією нормою у разі вчинення булінгу дитиною, яка є малолітньою, або неповнолітньою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, оскільки в цьому разі батьки несуть відповідальність за ч.3 або ч.4 ст. 173-4 КУпАП.

Отже, оскільки під час розгляду даної справи подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП фактично не встановлені, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду поданої захисником Мілетич О.О. апеляційної скарги, зважаючи на наведені в ній доводи в обґрунтування підстав для закриття справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню та закриттю провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП, з підстав зазначених в мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Мілетич О.О., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 184 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою на підставі п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова