Справа № 697/905/19
Провадження № 3/697/348/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2019 суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №149729 від 28.03.2019 ОСОБА_1 28.03.2019 о 22.00 год. по вул. Леніна, 139/1, в м.Каневі, Черкаської області, керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах з ротової порожнини, нечітка мова, від проходження освідування на алкотестері "Драгер 6810" та огляду лікарів відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 .. роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 28.03.2019 о 22.00 год. в м.Каневі, Черкаської області, керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , та заїхав на заправку по вул. Леніна, 139, до нього під`їхали працівники поліції, які пред`явили йому вимогу, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, він заперечував цей факт, тому до нього було застосовано фізичну силу та одягнуто кайданки, після чого було проведено декілька разів освідування, при цьому показники алкотесту становили 0 ‰, тому працівники поліції склали протокол про адміністративні правопорушення за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Просив винести постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання неодноразово викликалися поліцейський СРПП №1 Канівського ВП ОСОБА_2 . та свідок ОСОБА_3 , які не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що 28.03.2019 о 22.00 год працював на автозаправців по вул. Леніна, 139, в м.Каневі, Черкаської області, бачив, як на автозаправку заїхав автомобіль ВАЗ -21099, в якому перебувало двоє осіб чоловічої статі, хто був за кермом він не бачив, після чого до автомобіля під`їхали працівники поліції, його запросили бути свідком під час освідування ОСОБА_1 , на що він погодився. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що ОСОБА_1 був у кайданках, у його присутності останній погодився пройти освідування на стан сп`яніння за допомогою алкотесту "Драгер-6810", він декілька разів продував трубку, однак її показники становили 0 ‰. Підтверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд вирішив наступне.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»( п.161, заява № 25).

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Тобто, з викладеного вище слідує, що працівником поліції повинно бути запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Тільки тоді, водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, при цьому його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, суд не приймає до уваги протокол серії ОБ №149729 від 28.03.2019 (а.с.1), оскільки огляд на визначення стану сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, так як підстав для проведення огляду не було, так як в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки спростовуються показами ОСОБА_1 , та свідка, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вірно зазначено прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , хоча згідно копії паспорту вірно ОСОБА_5 ОСОБА_1 , однак вказаний факт не може слугувати для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на дооформлення, оскільки сам ОСОБА_1 не заперечував того, що він складався відносно нього, а тому допущену - помилку в прізвищі, слід вважати очевидною опискою, яку необхідно виправити судом.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження порушення ОСОБА_1 п.2.5. Правил Дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому справа про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Канівського

міськрайонного суду О. М. Льон