Справа №333/6242/18
Провадження №3/333/92/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працює: ФОП «Ковальова», зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №067276 від 07.11.2018 року, 07.11.2018 року, о 08 год. 50 хв., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Космічна, 4 в м. Запоріжжі при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen LT 35», державний реєстраційний номер АР 29 14АА, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку. Травмованих не має. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду.

До суду адміністративна справа відносно ОСОБА_1 надійшла 13.11.2018 року.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М., враховуючи недоліки, встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про потерпілих осіб, враховуючи, що були спричинені матеріальні збитки, адміністративна справа відносно ОСОБА_1 була повернута до УПП в Запорізькій області для належного оформлення.

Повторно до Комунарського районного суду м. Запоріжжя вказана адміністративна справа надійшла 10.12.2018 року, до якої інспектор роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ОСОБА_3 долучив рапорт, в якому вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «потерпілий» не зазначив водія автомобіля «Vollkswagen LT 35», державний реєстраційний номер АР 29 14АА, ОСОБА_2, так як під час складання протоколу останній не був присутній.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що дійсно 07.11.2018 року, приблизно о 08 год. 50 хв., вона керувала автомобілем «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Космічній у м. Запоріжжі. Вона їхала по лівій смузі дороги, а швидкість її автомобілю була не більше ніж 50 км/год. Після зупинки громадського транспорту, дорога має плавний поворот праворуч і проходить під мостом, за яким починається підйом. Під мостом знаходяться каналізаційні люки і дорога трохи звужується. Вона весь час перебувала на своїй полосі смуги, навіть коли обїжджала каналізаційні люки, тобто коли трохи змінювала напрямок руху. Враховуючи, що швидкість її автомобілю була невеликою, дорогу під мостом вона добре знала, тому що часто по ній проїжджає, тому ніяких несподіваних ситуацій при керуванні не було.

Перебуваючи під мостом, вона відчула поштовх позаду автомобіля, але навіть відразу не зрозуміла, що це зіткнення. У подальшому, виїхавши з-під мостового переходу, у дзеркало заднього виду побачила маршрутне таксі «Volkswagen LT 35». Після цього, вона прийняла праворуч, включила аварійний сигнал і зупинилася. Коли вийшла з автомобіля, то побачила, що у неї в автомобілі пошкоджений правий задній бампер та праве заднє крило, у маршрутному таксі було пошкоджено ліве переднє крило. Маршрутне таксі також зупинилося та з нього вийшли люди. Один із пасажирів підійшов до неї та запропонував можливу допомогу. При цьому, чоловік повідомив, що бачив як водій маршрутного таксі відволікався за керуванням, що можливо і стало причиною зіткнення транспортних засобів. Вона відмовила у наданні будь-якої допомоги, але взяла номер мобільного телефону чоловіка, вважаючи, що у майбутньому він може виступати як свідок.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що зранку 07.11.2018 року, він їхав у маршрутному таксі № 80 сполученням «вул. Набережна - вул. Східна» по вул. Космічній у м. Запоріжжі. Він перебував на одномісному сидінні, яке у салоні автомобіля знаходиться праворуч від водія, в третьому або четвертому ряду. Автомобіля, яким керувала ОСОБА_1, він не бачив, але, коли маршрутне таксі проїжджало під мостовим переходом він спочатку почув удар, а потім гальмування маршрутки. Враховуючи динаміку та послідовність подій (спочатку удар, а потім гальмування) він припускає, що саме маршрутне таксі здійснило удар. Крім того, зіткнення транспортних засобів відбулося через декілька хвилин після відїзду маршрутного таксі від зупинки громадського транспорту і водій маршрутки відволікався від керування, так як розраховувався з пасажирами за проїзд. Після зупинки маршрутного таксі, усі пасажири вийшли з транспортного засобу. Він вирішив не чекати іншу маршрутку і піти пішком, так як йому необхідно було пройти лише одну зупинку. Проходячи біля автомобіля ОСОБА_1, він запропонував їй допомогу і залишив свій номер мобільного телефону для того, щоб у подальшому надати свідчення про обставини дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні також надав свої пояснення свідок ОСОБА_5, який повідомив, що 07.11.2018 року йому зателефонувала мати, повідомивши, що відбулася дорожньо-транспортна пригода. Коли він приїхав на місце ДТП, то побачив, що перед тим як складати протокол про адміністративне правопорушення, працівник поліції довго спілкувався на одинці з водієм маршрутного таксі, потім комусь телефонував, а згодом водію маршрутки привезли поліс страхування. В маршрутному таксі на той момент був встановлений відеореєстратор, який він просив оглянути. На це працівник поліції зазначив, що пристрій не працював і порадив не вмішуватися у процесу оформлення адміністративного матеріалу.

Враховуючи, що показання свідка ОСОБА_5 не є інформативними щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, суд не приймає їх до уваги.

Водія автомобіля «Volkswagen LT 35», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 суд викликав у судові засідання, призначені на 23.01.2019 року та 06.02.2019 року. ОСОБА_2 до суду не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Судова повістка, направлена на зазначену у поясненнях ОСОБА_2 адресу (АДРЕСА_1), повернулася до суду з поштовою відміткою «за закінченням строку зберігання». Згідно телефонограмі ОСОБА_2 також повідомлявся у телефонному режимі про дати, час ті місце розгляду справи.

В судовому засіданні було досліджено: протокол адміністративного правопорушення серії БД №067276 від 07.11.2018 року; схему місця ДТП; фотознімки до схеми місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_2, а також фотознімки пошкоджень автомобіля «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, надані у судовому засіданні ОСОБА_1

Нормами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції зазначили, що остання порушила вимоги п.10.1 та 2.3.Б Правил дорожнього руху України.

Згідно до пункту 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.2.3. Б для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, для наявності складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП необхідно, щоб у передбачених вказаними вище нормами права суспільних відносинах, поведінка водія транспортного засобу, порушувала законодавчо встановлене правило.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що навіть при зміні руху вона перебувала у своїй смузі дороги.

До письмових пояснень ОСОБА_2, які досліджувалися у судовому засіданні суд ставиться критично, так як останній пояснює про обставини зіткнення 07.11.2018 року з автомобілем «Хюндай». Водночас, згідно встановленим у судовому засіданні обставин, іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1, яка керувала автомобілем «TOYOTA RAV4».

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

У рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 Європейський Суд з прав людини зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ст.124 КУпАП (можливість позбавлення права керувати транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року), суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ОСОБА_5 України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Всі обставини, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо існування факту самого правопорушення з боку ОСОБА_1, так як відповідальність за порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху наступає, якщо водій перед зміною напрямку руху не переконався у безпечності своїх дій та відсутності перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. В даному випадку відсутні докази, що ОСОБА_1 при зміні руху автомобіля, виїхала на іншу смугу дороги, таким чином створивши перешкоди іншим учасникам події.

Виконання дії зі зміни напрямку руху ще не свідчить про наявність загрози для інших учасників дорожнього руху та про порушення Правил дорожнього руху таким водієм, оскільки Правила дорожнього руху покладають обовязок на кожного учасника дорожнього руху дотримуватися ПДР.

Дії ОСОБА_2, враховуючи пояснення свідка ОСОБА_4, в даному випадку суд не оцінює в контексті порушення Правил дорожнього руху, так як розглядає матеріали адміністративної справи лише відносно ОСОБА_1

Фактично протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції склав на підставі даних з пояснень ОСОБА_2, які суперечать іншим, встановленим у судовому засіданні обставинам.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що по справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод