ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/1897/19 Суддя 1 інстанції: Горбунова Я.М.
Провадження: 33/818/606/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

21 травня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката Мельниченка Є.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюМосковського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 30.01.2019 року о 01 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ-211440», державний номер НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Гв. Широнінців, 33 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору «Драгер» та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ «Обласний наркологічний центр м. Харків» у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням районного суду, адвокат Мельниченко Є.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року та закрити адміністративне провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що справа була розглянута без участі ОСОБА_1 Також, ОСОБА_1 не керував автомобілем. А технічний засіб, який був запропонований для проходження огляду на стан сп`яніння не зазначений в наказі МВС № 33 від 01.03.2010 року. Окрім того, просить поновити строки апеляційного оскарження.

Враховуючи, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 та його захисника, даних, які б спростовували посилання на отримання постанови суду саме 17.04.2019р. матеріали справи не містять, за таких обставин строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

Захисник Мельниченко Є.О. та Радченко В .В. до суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За викладених обставин, та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності апелянта.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212162 від 30.01.2019р. (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 4-5), розпискою від імені ОСОБА_5 , в якій сказано, що він бере вказаний автомобіль на відповідне зберігання. (а.с. 6), відеозаписом правопорушення (а.с. 7).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не був водієм у розумінні положень п. 1.10 ПДР України, спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та письмовими поясненнями свідків, підписаними останніми власноруч та без зауважень, а тому апеляційний суд розцінює їх як спосіб захисту танамагання особи уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є самостійною підставою для скасування постанови суду. Крім того, своїм правом особисто відстоювати позицію в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 на власний розсуд також не скористався.

Посилання скаржника на протиправність дій співробітників поліції не знайшли свого підтвердження зібраним матеріалами. Не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіМосковського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити захиснику Радченко В.В. - адвокату Мельниченко Є.О. строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу адвоката Мельниченка Є.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева