Справа №461/595/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Львів

суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ЛКП «Муніципальна варта» про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії МВ № 0195 від 10.01.2019 року, ОСОБА_1 10.01.2019 року о 16 год. 12 хв. на пр. Свободи, 28 у м. Львові здійснював торгівлю з рук у невстановленому місці промисловими товарами.

Дані дії ОСОБА_1 інспектором ВПР ЛКП «Муніципальна варта» кваліфіковані за ч. 2 ст. 160 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт торгівлі з руку промисловими товарами. Зазначив, що нічого нікому не продавав. Просив повернути вилучені літачки .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов'язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 2 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю з рук у невстановлених місцях промисловими товарами, що тягне за собою накладення штрафу від шести до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі..

Під час розгляду справи судом не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, яке ставиться йому у вину органом інспектором ВПР ЛКП «Муніципальна варта». В протоколі про адміністративне правопорушення серії МВ № 0195 від 10.01.2019 року, зазначено про виявлення факту торгівлі з рук у невстановленому місці промисловими товарами. В той же час не зазначено якими саме товарами здійснювалась торгівля та у яких кількостях.В той же час, жодних доказів незаконності дій ОСОБА_1 та того факту, що за адресою: м. Львів, пр. Свободи, 28 невстановлене місце для здійснення торгівлі, суду не надано.

Будь - яких доказів, які могли б підтверджувати вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться йому у вину, рапортів, пояснень свідків, відеозаписів, тощо до матеріалів справи не додано. У протоколі про адміністративне правопорушення фіксуються дані про події, які мали місце. Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не можу бути доказом вини особи у вчиненні правопорушення.

Долучений до протоколу протокол огляду та вилучення речей від 10.01.2010 р. підтверджує вилучення у ОСОБА_1 літачків у кількості 40 штук та жодним чином не підтверджує їх продаж (здійснення торгівлі) ОСОБА_1

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, судом не здобуто даних про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 164, 247, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені відповідно до протоколу протокол огляду та вилучення речей від 10.01.2010 р. літачки у кількості 40 штук - повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко