Справа № 500/3434/19 Провадження № 3/500/930/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого судді Пащенко Т.П., за участю секретаря судового засідання Топтигіної О.М., прокурора Петрової М.В., притягуваного ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення № 44-01/222/19, складеного 03 квітня 2019 року головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції Лещишиним ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною другою статті 1726 КУпАП, а саме: являючись особою на яку поширюються вимоги Закону прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, не повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані. За місцем трудової діяльності 29.03.2018 року ОСОБА_1 отримав одноразовий дохід у вигляді заробітної плати на суму 107 556,11 гривень, з якого одноразово перераховано на його банківську картку 83 850,85 гривень та відповідно утримано обов`язкових платежів в розмірі 23 705,26 гривень.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні винність у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, надав суду пояснення про те, що він отримав лише 83 850,85 гривень, які були перераховані на його банківську картку, а тому у нього не було необхідності повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, як у випадку отримання доходу, що перевищує 88 100 гривень. Отже, у зв`язку з відсутністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 172 -6 КУпАП та провадження у справі повинно бути закрито. Також вважає, що закінчилися строки притягнення його до адміністративної відповідальності, що є підставою в тому числі для закриття провадження у справі.

Прокурор ОСОБА_3 М ОСОБА_4 просила суд визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення притягуваного ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з таких підстав.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення № 44-01/222/19 від 03 квітня 2019 року, ОСОБА_1 , являючись особою на яку поширюються вимоги Закону «Про запобігання корупції» прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, не повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані. За місцем трудової діяльності 29.03.2018 року ОСОБА_1 отримав одноразовий дохід у вигляді заробітної плати на суму 107 556,11 гривень, з якого одноразово перераховано на його банківську картку 83 850,85 гривень та відповідно утримано обов`язкових платежів в розмірі 23 705,26 гривень (а.с. 1 7).

Як вбачається з наказу заступника Генерального прокурора України № 3254к від 15 грудня 2015 року, ОСОБА_1 призначений на посаду прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури з 15 грудня 2015 року (а.с. 27).

27 вересня 2017 року ОСОБА_1 ознайомився з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» і зобов`язався їх додержуватися при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою (а.с. 35).

Прокуратура Одеської області повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про те, що за березень 2018 року прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Калініну С.В. всього нараховані 114 576,11 гривень, з яких утримано 23705,26 грн., та 15 березня зарахований на картковий рахунок аванс 7 020 гривень і 29 березня 2018 року зарахована заробітна плата у розмірі 83 850,85 гривень (а.с. 16 17).

З послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 в період 29.03.2018 р. по 09.04.2018 р., вбачається, що ОСОБА_1 не подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Реєстру (а.с. 10 13).

Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Оскільки у п/п «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, зазначені посадові та службові особи органів прокуратури, то ОСОБА_1 у березні 2018 року був суб`єктом декларування.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частина 2 ст. 1726 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Визначення поняття «суттєві зміни» надане у ч. 2 ст. 52 Закону, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року складає суму 88 100 гривень (50*1762 грн).

Притягуваний стверджує, що суттєвої зміни у його майновому стані не відбулися, оскільки він отримав дохід в розмірі, меншому ніж встановлено у ч. 2 ст. 52 Закону, а саме, в розмірі 83 850,85 гривень саме стільки він отримав на банківський рахунок.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки при отриманні суми в розмірі 83 850,85 гривень, йому була нарахована сума 107 556,11 гривень, яка перевищує встановлений у ч. 2 ст. 52 Закону розмір та становить суттєві зміни у майновому стані. Тобто в суму отриманого доходу входить сума утриманих обов`язкових платежів в розмірі 23 705,26 гривень.

Таким чином, посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення тлумачить термін «отримання» доходу, вжитий у частині 2 статті 52 Закону у значенні, що суб`єкту декларування було «нараховано» дохід у відповідному розмірі. Тоді як притягуваний стверджує, що термін «отримання» доходу означає розмір доходу, який ним отриманий у фактичному розмірі, без урахування нарахованих і невиплачених (утриманих) сум.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 2 Закону відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Стаття 7 Конвенції встановлює, що нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Вєренцов проти України» (Заява № 20372/11), рішення від 11 квітня 2013 року (остаточне 11.07.2013 р.) констатував порушення ст. 7 Конвенції у зв`язку з відсутністю чіткого та передбачуваного законодавства.

Так, у п. 64 Рішення, Суд зазначив, що термін «закон» несе якісні вимоги, включно із тими, що стосуються доступності та передбачуваності. Ці якісні вимоги повинні бути дотримані як у розрізі визначення правопорушення, так і покарання, яке це правопорушення тягне за собою. Особа повинна знати із тексту відповідного положення та, у разі необхідності, за допомогою його тлумачення судами, які дії та бездіяльність призводять до кримінальної відповідальності та яке покарання буде призначено за дію та/або бездіяльність, про яку йдеться. Більш того, закон відповідатиме вимозі «передбачуваності», навіть якщо особа має звернутися за відповідною юридичною консультацією для того, щоб оцінити, у тій мірі, що є розумною за цих обставин, наслідки, до яких може призвести ця дія.

Порівняльний аналіз положень Закону вказує на те, що на відміну від норми, що міститься у ст. 52 Закону про суттєві зміни у майновому стані, порушення якої ставиться у провину притягуваному, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону, у декларації зазначаються відомості про отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Норми ст. 52 та ст. 46 Закону передбачають різні інститути: повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та декларування подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Від суб`єкта декларування в залежності від виду з перелічених інститутів вимагається здійснення відповідних дій в різному порядку та в різні терміни.

Щорічна декларація за минулий рік має бути подана до 1 квітня наступного року. А повідомлення про суттєві зміни у майновому стані має бути здійснене у десятиденний строк з моменту «отримання» доходу або придбання майна.

У розглядуваних статтях Закону терміни вжиті по різному: суттєві зміни полягають в «отриманні» доходу, а декларуванню підлягають «отримані (нараховані)» доходи.

Перелічені відмінності не дають змоги дійти єдиного вірного висновку про те, що ці терміни тотожні і під «отриманням» доходу, розмір якого становить суттєві зміни у майновому стані, необхідно розуміти також і розмір доходів, які були нараховані, але не були отримані особою, оскільки були спрямовані роботодавцем на сплату податків та обов`язкових платежів.

Як було вище наведено, для настання відповідальності за несвоєчасне повідомлення чи неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані розмір отриманого у 2018 році доходу має перевищувати 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, тобто суму 88 100 гривень.

Притягуваний ОСОБА_1 отримав на банківський рахунок суму в розмірі 83 850,85 гривень, яка з урахуванням нерівнозначності вжитих в Законі термінів «отриманий (нарахований)» та «отриманий» дохід (п. 7 ч. 1 ст. 46, ст. 52) не є суттєвими змінами у майновому стані в розумінні ст. 52 Закону, а тому у нього не виник обов`язок у десятиденний строк з моменту отримання цього доходу письмово повідомити про це Національне агентство, а тому в цьому випадку відсутня подія адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1726 КУпАП, то на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ст. 1726 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.П.Пащенко