ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/301/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 11 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з відмовою останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією постановою також стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. в користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить строк на апеляційне оскарження поновити, а постанову місцевого суду скасувати, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Стверджує, що повісток про час та місце розгляду справи він не отримував, а про зазначену постанову дізнався лише 30 липня 2019 року, коли отримав її поштовим відправленням.

Зазначає, що місцевий суд, не повідомивши його належним чином про час та місце розгляду справи, в порушення вимог ст.ст. 268,277 КУпАП розглянув справу у його відсутності, чим порушив його право на захист. Дані обставини позбавили останнього можливості прибути в судове засідання і надати пояснення з приводу правопорушення, у вчиненні якого його визнано винним.

Окрім того, апелянт зазначає, що прийняте місцевим судом щодо нього рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права, з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення у справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Так, місцевим судом був досліджений лише один доказ його винуватості протокол про адміністративне правопорушення серії БД №418486 від 10 червня 2019 р. щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а за відсутності його в судовому засіданні він не мав можливості, як вбачається із змісту апеляційної скарги, надати інші докази, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення; в матеріалах справи відсутні характеризуючі його дані, інформація про майновий та сімейний стан тощо, а суд в свою чергу в порушення вимог ст.33 КУпАП при застосуванні адміністративного стягнення не врахував вказаних вище обставин, що свідчить про спрощений розгляд справи, що призвело до неповноти зясування обставин справи, які могли вплинути на правильність прийнятого рішення.

Оскільки після скасування постанови місцевого суду, на думку апелянта, справа повинна розглядатися по-новому, з дослідженням і оцінкою всіх доказів, то судом апеляційної інстанції вона розглядатись не може відповідно до вимог ст.294 КУпАП, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає рішення місцевого суду, а не розглядає справу по суті, що є підставою для скасування рішення суду.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , не будучи присутнім в судовому засіданні місцевого суду при розгляді адміністративної справи 11 липня 2019 року щодо притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, отримав копію оскаржуваної постанови 30 липня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки апеляційну скаргу він подав 08 серпня 2019 року, тобто в межах 10-тиденного строку на апеляційне оскарження, що передбачено ч.2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження пропущений не був.

В судове засідання апеляційного суду останній не зявився, хоча був належним чином повідомленим 28 серпня 2019 р. о 10 год 44 хв. в телефонному режимі працівником канцелярії апеляційного суду, про що в матеріалах справи є телефонограма.

Оскільки про поважність причини неявки ОСОБА_1 апеляційний суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Що стосується суті оскаржуваної постанови місцевого суду, то, на думку судді апеляційного суду, вона є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до норм КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема рапорту поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Шумяка М.В., 10 червня 2019 року близько 03 год. 45 хв. під час патрулювання в м.Тернополі по вул. Кривоноса, 6 було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21081 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по зустрічній смузі, не перемкнувши світло фар з дальнього на ближнє, у звязку з чим відповідно до вимог ст.35 ЗУ Про Національну поліцію щодо порушення водіями Правил дорожнього руху було прийнято рішення про зупинку цього транспортного засобу.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в нього були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та порушення мови, у звязку з чим йому було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 або в КУТОР ТОНД. Оскільки огляд проходити він категорично відмовився, відносно нього в присутності двох свідків був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №418486 від 10 червня 2019 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР в звязку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно долучених до вказаного протоколу письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 червня 2019 року близько 04 год. 10 хв. вони були свідками того, як ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810 або в медичному закладі, на що він категорично відмовився.

Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, рапорті інспектора, а також поясненнях вищевказаних свідків підтверджуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 порушив ПДР, не перемкнувши світло фар, а в подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що при обранні виду адміністративного стягнення судом першої інстанції не було враховано його майнового стану та помякшуючих вину обставин, на увагу не заслуговують, оскільки санкція ч.1 статті 130 КУпАП не передбачає будь-якого адміністративного стягнення, окрім штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке і було застосовано до апелянта.

Що стосується доводів про порушення місцевим судом його права на захист, передбаченого ст.268 КУпАП, то слід зазначити, що ОСОБА_1 в судовому засіданні місцевого суду при розгляді справи судом присутнім не був. В судове засідання апеляційного суду для участі у розгляді справи, в тому числі з метою використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП України, зокрема, права на захист, а також надати пояснення, апелянт повторно не зявився, що свідчить про надуманість мотивів у скарзі щодо порушення його прав місцевим судом.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 11 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис