Номер провадження: 33/813/1195/19
Номер справи місцевого суду: 522/8465/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Гірняк Л.А. за участю секретаря Ющак А.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 25.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, -

встановив:

ПРОЦЕДУРА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 квітня 2019 року, серія БД №217519, 27.04.2019 року о 05 годині 55 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Дерибасівська, 14 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати. Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки в судовому засіданні участі не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 09.08.2019 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 25 червня 2019 року. Про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що в матеріалах справи містяться докази (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови суду було направлено ОСОБА_2 , але докази отримання апелянтом постанови матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом адміністративного правопорушення та письмовими поясненнями свідків, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до приписів якого, водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є безпідставними з огляду на таке.

В пункті 8 Постанови №1103 Кабінету міністрів України від 17.12. 2008 р. з внесеними змінами від 28.10.2015 р. затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд апеляційної інстанції дослідив матеріали справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №217519 від 27.04.2019року (а.с.2), пояснення свідків : ОСОБА_3 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4).

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що йому не було роз`яснено порядок та наслідки відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки у протоколі чітко зазначено про керування автомобілем «з ознаками алкогольного сп`яніння» та відмову від проходження огляду та стан такого сп`яніння (а.с.2).

Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 25 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А.Гірняк