Справа№ 640/3899/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2019 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інп НОМЕР_1, яка є головним бухгалтером КП «Харківводоканал», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КпАП України, -

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.01.2019 при проведенні перевірки дотримання вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України Офісом великих платників податків ДФС України КП «Харківводоканал», , за адресою: м. Харків, вул. Благовіщенська, буд. 30, встановлено несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ за період з 01.12.2018 по 30.01.2019.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 22.03.2019 надійшла заява від ОСОБА_1, в якій вона просить розглядати адміністративну справу про притягнення її до адміністративної відповідальності без її участі. При розгляді справи просить врахувати надані нею заперечення та додані до них письмові докази (а.с. 36).

До канцелярії суду 05.03.2019 надійшли заперечення від ОСОБА_1, в яких вона зазначила, зокрема, що підприємством 15.02.2019 було направлено до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС заперечення від 13.02.2019 № 01.01-23/927-19 до акту перевірки від 30.01.2019 № 52/28-10-50-12-07/03361715. На момент подання до суду контролюючим органом матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності триває процедура адміністративного оскарження, яка не завершена і на теперішній час. Тобто, на день розгляду адміністративного матеріалу процес оскарження акту перевірки від 30.01.2019 № 52/28-10-50-12-07/03361715 не завершився, у зв'язку з чим, не встановлена подія та склад адміністративного правопорушення. Таким чином, контролюючим органом, в порушення вимог податкового законодавства, подано до суду матеріали про притягнення її до адміністративної відповідальності, ще до закінчення процедури адміністративного оскарження. Як вбачається з висновку акту перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства та протоколу про адміністративне правопорушення від 10.12.2018 № 297, перевірка здійснювалась у період з 01.12.2018 по 30.01.2019, однак предметом перевірки являлась саме податкова декларація за грудень 2016 року. Строк сплати податкового зобов'язання, згідно мотивувальної частини акту перевірки, припадає на 30.01.2017. При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, тобто, на момент розгляду даної справи судом, строки накладення адміністративного стягнення відносно податкової декларації за грудень 2016 року сплинули 30.04.2017. Таким чином, на момент проведення перевірки та розгляду даної справи судом, строки накладення адміністративного стягнення вже сплинули. До того ж, контролюючим органом не було доведено до відома суду, що податкова декларація за грудень 2016 року неодноразово була предметом камеральних перевірок і Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС зверталось з адміністративними матеріалами про притягнення її до адміністративної відповідальності, однак, постановами Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2018, від 11.06.2018, від 27.11.2018 провадження були закриті у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Камеральна перевірка відбулася без належного законодавчого обґрунтування, лише з формальним застосуванням приписів Податкового кодексу України та невраховані обставини, які є суттєвими для оцінки фінансової ситуації на підприємстві, що завадило контролюючому органу повно та об'єктивно дати оцінку існуючім обставинам. КП «Харківводоканал» є єдиним в м. Харкові та Харківському районі постачальником послуг водопостачання, водовідведення та підприємством, яке здійснює загально необхідну для територіальної громади міста діяльність по забезпеченню екологічної безпеки на відповідній території. Контролюючим органом при складанні висновку по акту перевірки не був врахований той факт, що внаслідок дії протягом останніх років економічно необґрунтованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і несвоєчасної та не в повному обсязі компенсації з Державного бюджету різниці в тарифах, підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі. Крім того, наявність у підприємства податкового боргу з податку на додану вартість є визначальною умовою при отриманні субвенції з державного бюджету, оскільки економічна складова тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення була визнана Державою як необґрунтована, що дозволяє підприємству дотримуватися вимог виробничо-технічного процесу та трудового, господарського й податкового законодавства зокрема. Несвоєчасні розрахунки КП «Харківводоканал» із державним бюджетом цілком врегульовано діючим законодавством і, відповідно, не можуть вважатись податковим правопорушенням. Крім того, несвоєчасне та не в повному обсязі відшкодування заборгованості в різниці в тарифах призвело до вихолощення обігових коштів підприємства. Так, станом на 01.01.2016 сума некомпенсованої заборгованості бюджету з різниці в тарифах склала 404,6 млн грн, та нажаль, Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» взагалі не було передбачено погашення даної заборгованості, що значно погіршує і без того скрутне фінансове становище КП «Харківводоканал». Станом на 25.06.2018 сума некомпенсованої узгодженої заборгованості бюджету з різниці в тарифах складає 356,3 млн грн. В 2017 році КП «Харківводоканал» оформлено договори на погашення заборгованості з різниці в тарифах в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість та передано до Міністерства фінансів України та Державної казначейської служби України для проведення фінансування на загальну суму 74 768 228,37 грн. Відповідно до умов вказаних договорів сторони договору зобов`язані не вчиняти будь-які дії з погашення заборгованості зазначеної в договорах. У 2017 році фінансування КП «Харківводоканал» Міністерством фінансів України так і не було проведено, що в черговий раз погіршило фінансове становище підприємства. Отримання від держави вказаної субвенції в повному обсязі, відповідно до ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» дозволило б КП «Харківводоканал» погасити існуючу заборгованість з податку на додану вартість. У зв'язку з порушенням Міністерством фінансів України умов вищезазначених договорів КП «Харківводоканал» звернулось з відповідним позовом до суду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2018, залишеним без змін постановою апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволено, визнано протиправною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття рішення про перерахування КП «Харківводоканал» субвенції на погашення різниці в тарифах відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків до постанови КМУ від 18.05.2017 № 332 та зобов'язано прийняти рішення про перерахування відповідної субвенції. Однак, рішення суду до теперішнього часу Міністерством фінансів України не виконано. Наведене засвідчує відсутність вини підприємства щодо несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість та вказує на те, що ситуація, яка виникла, обумовлена вимушеними обставинами, які не залежать від КП «Харківводоканал». Просила винести постанову про закриття провадження у справі про притягнення її, до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 17-19).

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.

Вимоги ст. 280 КУпАП передбачають з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до абз. 2, 4 п. 86.1 ст. 86 Податкового Кодексу України акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 Податкового Кодексу України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Офісом великих платників податків ДФС України складено акт №52/28-10-50-12-07/03361715 від 30.01.2019 про результати перевірки дотримання вимог п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2455-VI КП «Харківводоканал», , щодо своєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість за період з 01.12.2018 по 30.01.2019 (а.с. 1-4).

З наданих ОСОБА_1 даних слідує, що 13.02.2019 КП «Харківводоканал» подано до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС заперечення до Акту від 30.01.2019 №52/28-10-50-12-07/03361715, тобто на теперішній час вказаний акт оскаржується.

Даних, що вказаний акт набув чинності до матеріалів справи не залучено, та в ході її розгляду суду не надано.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 „Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, з огляду на те, що акт, на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення на теперішній час оскаржується, суд позбавлений можливості повно, об'єктивно та всебічно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Наведені обставини унеможливлюють об'єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги ст. 256 КпАП України не виконані, у зв'язку із чим суд позбавлений можливості розглянути справу по суті, а тому зазначені матеріали слід повернути до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 7, 163-2, 245, 253, 256, 283, 284 КпАП України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Повернути адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інп НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП - до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України для дооформлення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Муратова