Справа № 343/757/19
Провадження № 33/4808/258/19
Категорія ст.173 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., за участю потерпілої ОСОБА_1 , її представника адвоката Парфана Т.Д., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст.173 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 50 (п`ятдесят) годин.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, та протоколу про адмінправопорушення, 04.03.2019 близько 16:30 год. ОСОБА_2 в приймальні директора Долинського наукового ліцею - інтернату м.Долина по вул. Грушевського, 24 висловлювався в сторону ОСОБА_1 принизливими словами, чим зневажав її честь та гідність в присутності педагогічного колективу. Цим ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, тобто принизливу лайку в громадському місці, що порушило громадський порядок і спокій громадян, за, що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що дійсно 04.03.2019 року перебував в Долинському науковому ліцеї-інтернаті, де мав розмову з заступником директора ліцею Романків з приводу неправдивої інформації, яку на думку апелянта вона поширює. В подальшому в розмову втрутилась директор ліцею ОСОБА_3 , яка також на думку апелянта протягом півроку поширює про нього неправдиву інформацію. Словосполучення «брехливі сволочі» було сказано ним, не як особиста образа ОСОБА_1 , а як оцінка і судження дій і слів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які поширюють про нього неправдиву інформацію. Дане словосполучення він як громадянин Російської Федерації та Литви , використовував в тому значенні, в якому воно вживається у вказаних державах. Жодного умислу на вчинення хуліганських дій, щодо вищевказаних осіб та порушення громадського порядку у нього не було.

Також, апелянт зазначає, що протокол про адмінправопорушення в його присутності не складався, копія у встановленому порядку йому не вручалась, і таку він отримав тільки в під час процесу в судовому засіданні. Окрім того, зазначив, що суд сфальсифікував постанову, оскільки доказів вчинення ним хуліганства не надано. Суд не врахував його особу і тому не вмотивував вид стягнення, відступив від принципів повноти та об`єктивності. Не врахував вимоги Постанови Пленуму Верховного суду України щодо неприпустимості спрощеного підходу.

З цих підстав, постанову суду першої інстанції, апелянт просив скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях складу адмінправопорушення.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з"явився, хоча належним чином повідомлявся за адресою вказаною ним в апеляційній скарзі.

3.2. Потерпіла ОСОБА_1 та її представник адвокат Парфан Т.Д. заперечили доводи апеляційної скарги, вважали, що її належить залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

3.3. Апеляційним судом тричі призначалися судові засідання. Однак конверти повертались на адресу суду з відмітною „за закінченням терміну зберігання". На телефонні дзвінки щодо повідомлення про судовий розгляд справи, ОСОБА_2 також не відповідав, про, що в матеріалах справи є відповідні довідки.

Апелянт, який направив в суд апеляційну скаргу, повинен цікавитися розглядом справи, яку він ініціював в апеляційному суді через розумний проміжок часу і бути доступним для отримання судових сповіщень і повідомлень. Правосуддя здійснюється як в його інтересах, так і інтересах суспільства та інших учасників судового розгляду.

3.4. За таких обставин справи, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважаю за необхідне розглянути справу без участі апелянта за наявними матеріалами справи, яких достатньо для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, заслухавши потерпілу та її представника, слід дійти висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Як зазначено в ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.252КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП дотримався.

Як вбачається з диспозиції ст.173КУпАП передбачає дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, вина ОСОБА_2 доводиться сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів, а саме: даними протоколу серії ГР №406839 про адміністративне правопорушення від 04.04.2019; даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.03.2019 від ОСОБА_1 ; письмовими пояснення потерпілої ОСОБА_1 , від 13.03.2019, 18.03.2019 та її показань в якості потерпілої, наданих в судовому засіданні; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 18.03.2019 року, яка була очевидцем конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 18.03.2019 року; даними письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 18.03.2019 та їх пояснень, даними суду в якості свідків аналогічного змісту.

В засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_2 не заперечив того факту, що таке висловлювання мало місце в сторону потерпілої ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , однак вважає, це оціночним судженням дій вказаних осіб, які на його думку поширювали про нього неправдиву інформацію. З цього належить зробити висновок, що ОСОБА_2 вжив указані словосполучення свідомо й умисно.

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що вживання означених словосполучень стосовно певних осіб відноситься до лайливих слів, які містять образу і є неприпустимими у спілкуванні. Ці словосполучення були вжиті у громадському місці, порушили громадський порядок і спокій громадян. Такі дії містять склад дрібного хуліганства, що і було вірно констатовано судом першої інстанції.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Судом першої інстанції при обранні стягнення враховано те, що ОСОБА_2 не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей - тобто може не мати коштів для сплати штрафу, про який він указував в апеляційній скарзі.

Тобто, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що жодних порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

З огляду на наведене апеляційних підстав для скасування постанови судді немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2019 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв