Справа № 525/165/19
Провадження №3/525/164/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Гавриш О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області матеріали, які надійшли з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

АДРЕСА_1, працюючого головою СФГ «Агромега»,

ідентифікаційний номер суду не відомий, контактний номер

телефону: НОМЕР_1, на протязі року до адміністративної

відповідальності не притягувався

за ст.173 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла адміністративна справа відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серія ГП №372776 від 29.01.2019 року, складеного старшим дільничним офіцером поліції СП Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 вбачається, що 19 січня 2019 року після 11 год. громадянин ОСОБА_1 в приміщенні сільського будинку культури в с. Остап'є Великобагачанського району Полтавської області ображав нецензурними словами громадянку ОСОБА_2, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП (а.с.1). Дії громадянина ОСОБА_1 уповноваженим інспектором поліції кваліфіковані за ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні 05.03.2019 року та 18.03.2019 року особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не визнав у повному обсязі і суду пояснив, що 19.01.2019 року після 11 год. в с. Остап'є Великобагачанського району Полтавської області він був присутнім в приміщенні будинку культури, де проводилися збори громадян щодо водогіну по селу Остап'є. Під час проведення цих зборів виникла конфліктна ситуації по питанню того, хто буде здійснювати ремонт водогіну у випадку його пошкодження, під час суперечки ОСОБА_2 сказала йому, що цей ремонт повинен здійснювати він (тобто ОСОБА_1.), на що він їй відповів, що це не її справа, при цьому, він до цього вже неодноразово сам його ремонтував. Вказав, що будь-яких образливих слів, в т.ч. нецензурних, він в адресу ОСОБА_2 не говорив та її не ображав.

В судове засідання викликалися потерпіла ОСОБА_2 та посадова особа відділу поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, показання потерпілої ОСОБА_2, показання свідка-начальника СРПП №4 Великобагачанського ВП ОСОБА_3, вивчивши та детально проаналізувавши матеріали даної адміністративної справи на засадах змагальності і диспозитивності та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП №372776 від 29.01.2019 року, що складений відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не доведені «поза розумним сумнівом» особою, яка ініціювала процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності належними доказами, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 січня 2019 року на той час старшим дільничним офіцером поліції Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (а.с.1).

Посадовою особою - на той час старшим дільничним офіцером поліції ОСОБА_3 (ініціатором процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності в розумінні ст.254 КУпАП) у протоколі серія ГП №372776 від 29.01.2019 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що 19 січня 2019 року після 11 год. громадянин ОСОБА_1 в приміщенні сільського будинку культури в с. Остап'є Великобагачанського району Полтавської області ображав нецензурними словами громадянку ОСОБА_2, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП (а.с.1).

Як зазначив суд апеляційної інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення №367/7821/17, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.173 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність (як один із видів юридичної відповідальності) за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З заяви ОСОБА_2 від 19.01.2019 року вбачається, що вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1, який 19.01.2019 року в приміщенні Остап'ївського СБК під час проведення зборів в присутності сорока чоловік обізвав її нецензурними словами, що її дуже образило як жінку старшого віку (а.с.2).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 19.01.2019 року після 11 години в СБК в с. Остап'є Великобагачанського району Полтавської області відбувалися збори жителів щодо водогіну у вищевказаному селі. На даних зборах виник спір з приводу того, що підвід води до домоволодіння ОСОБА_1 був пошкоджений і всі люди сказали, щоб він пошкодження ремонтував самостійно, однак він був проти цього і коли вона зробила йому зауваження, то він без будь-яких причин образив її нецензурними словами (а.с.2). Під час допиту в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_2 підтверджувала, що ОСОБА_1 образив її нецензурними словами за обставин, які вказані в її заяві та письмовому поясненні.

З письмових пояснень гр-ки ОСОБА_5 вбачається, що остання підтвердила пояснення ОСОБА_2 щодо дій громадянина ОСОБА_1 19.01.2019 року під час проведення зборів в приміщенні Остап'ївського СБК.

В той же час, з письмових пояснень інших присутніх на даному зібранні осіб - громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що під час проведення зборів ОСОБА_1 нецензурними словами в адресу ОСОБА_2 не виражався (а.с.а.с.6,7).

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_3 вказав, що ним здійснювалася перевірка по заяві ОСОБА_2, він здійснював опитування громадян, які були присутні на зборах жителів с. Остап'є 19.01.2019 року, при цьому, ОСОБА_5 підтверджувала пояснення ОСОБА_2, а громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підтвердили пояснення ОСОБА_2 Даний підтвердив, що показанням присутніх на зборах громадян з приводу дій ОСОБА_1 є суперечливими, відео чи звукозапису проведення зборів не велося, тому його протокол складений лише на поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Інших осіб, які б чули висловлювання ОСОБА_1 йому встановити не вдалося.

Зі змісту протоколу сходки громадян-водокористувачів села Остап'є від 19.01.2019 року вбачається, що на даній сходці дійсно обговорювалися проблемні питання водокористування в с. Остап'є Великобагачанського району Полтавської області; за наслідками обговорення піднятих питань жителями даної громади прийняті відповідні рішення та пропозиції (а.с.а.с.18-21). Аналіз змісту даного протоколу вказує про те, що в цьому протоколі не відображено те, що під час обговорення проблем водокористування були ким-небуть з присутніх висловлені суперечки та відбулася сварка (словесна перепалка) між громадянами.

Отже, детальний аналіз вищевказаних письмових пояснень та показань потерпілої та свідків, допитаних в судовому засіданні вказує на те, що дійсно 19.01.2019 року в с. Остап'є

Великобагачанського району Полтавської області в приміщенні СБК відбувалися збори громадян-водокористувачів з приводу водокористування водогоном в с. Остап'є, при цьому, підняті питанні водокористування дійсно обговорювалися присутніми на зборах громадянами.

Проте, аналіз вищевказаних письмових пояснень свідчить про те, що учасники події (19.01.2019 року) та особи, які були присутні на вищевказаному зібранні дають вкрай різні та суперечливі показання щодо обставин, які складають об'єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та які поставлені у провину особі, щодо якої працівником поліції 29.01.2019 року було ініційовано процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Також судом встановлено з огляду на положення ст.251 КУпАП, що ні у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ні у потерпілої, ні у посадової особи, яка ініціювала процедуру притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП за обставин, що вказані в адміністративному протоколі від 29.01.2019 року, не має будь-яких доказів, які могли б бути оцінені судом за принципом «поза розумним сумнівом», зокрема, фото, звуко чи відеодокази (звукозапис, відеозапис, фотознімки тощо). Всі учасники, що були допитані судом, посилалися виключно на усні пояснення, які різняться між собою щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 року (тобто у конкретному акті обвинувачення). У письмовому доказі - протоколі сходки громадян-водокористувачів с. Остап'є від 19.01.2019 року також не зафіксовано будь-яких висловлювань чи дій громадянина ОСОБА_1 як щодо можливих спірних питання водопостачання та водокористування, так і щодо присутньої за цих зборах жительки с. Остап'є ОСОБА_2

В судовому засіданні 18.03.2019 року суд запитував учасників справи (особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілу ОСОБА_2.) про те, кого вони вважають за необхідне викликати в судове засідання для з'ясування обставин, передбачених ст.280 КУпАП. Учасники справи не заявляли клопотань про виклик в судове засідання свідків чи про витребування будь-яких доказів.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, у Рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський Суд з прав людини нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи.

Суд при оцінці наявних у справі доказів (в своїй основі це письмові пояснення осіб та показання, які надали потерпіла та свідки в судовому засіданні) враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч.2 ст.61 та ч.3 ст.62 Конституції України, норми ст.ст.245,251,278,280 КУпАП, об'єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене (за обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 року - як акті обвинувачення у вчиненні правопорушення) особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і особою, яка ініціювала його процедуру притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів справи та сукупності наданих сторонами доказів, виходячи з приписів статті 254 КУпАП та те, що про те, що початок ініціювання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка виражається у формі складення щодо особи відповідного протоколу повинен ґрунтуватися на наявних на час складання протоколу доказах, які підлягають перевірці в ході судового розгляду справи в ході процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності (яка повинна бути справедливою з точки зору Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року), а також оцінивши докази з позиції з норм імперативним ст.ст.61,62 Конституції України та положень ст.ст.245,251,252 КУпАП, суд приходить до висновку, що в даний час не доведено належними доказами, які оцінюються судом з урахуванням принципу «поза розумним сумнівом» наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП виключно за обставин, що буквально викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП №372776 від 29.01.2019 року (який по суті є актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення) і можливість здобуття таких доказів на даний час вичерпана.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв'язку, розпочате адміністративне провадження відносно громадянина ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП належить закрити в зв'язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.61, ч.3 ст.62 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.247, ст.ст.7,251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі №525/165/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Великобагачанського В.В. Хоролець

районного суду