Справа № 206/1607/19
Провадження № 3/206/641/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал, що надійшов від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровської області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого УДК на посаді торгового агента, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

за участю особи стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ від 02.03.2019 року, 02.03.2019 року о 00 год. 07 хв. по вул. 20-річчя Перемоги, 51 в м. Дніпро водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia Tour, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка яка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні засідання особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суду показав, що вину не визнає в повному обсязі та зазначив, що 02.03.2019 року не керував транспортним засобом Skoda Octavia Tour, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки за кермом автомобіля був його брат. У зв`язку з чим, просив закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та надав письмові пояснення до канцелярії суду, які долучені до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні суду показав, що є рідним братом ОСОБА_1 , а також зазначив, що 02.03.2019 року приблизно о 00 год. 00 хв. він керував автомобілем Skoda Octavia Tour, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. 20-річчя Перемоги, 51 в м. Дніпро, разом з ним у автомобілі був його брат ОСОБА_1 , який сидів поруч на пасажирському сидінні автомобіля. По вказаній вулиці у нього була призначена зустріч. Припаркувавши автомобіль до узбіччя дороги приблизно о 00 год. 05 хв. він вийшов із-за керма автомобіля та пішов на зустріч. Повернувся приблизно через годину до автомобіля і брат повідомив йому, що співробітниками поліції складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього (брата) та зазначив, що пояснював поліцейським що за кермом вказаного автомобілю був його брат ОСОБА_2 , якого він чекає, однак не зважаючи на цю обставину, все одно поліцейськими було складено протокол. Вказані письмові пояснення подав до канцелярії суду, які долучені до матеріалів справи.

Дослідивши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_2 оглянувши відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3,4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, у поліцейського повинні бути обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, щоб висувати пропозиції для проходження відповідного огляду.

Слід зауважити й про те, що на переконання суду, висловлюючи на адресу водія вимоги щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, інспектор поліції повинен мати обґрунтовані підстави вважати, що у водія відповідні ознаки наявні.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, оскільки в судовому засіданні особа стосовно якої було складено протокол ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 , зазначили, що ОСОБА_1 02.03.2019 року о 00 год. 07 хв. по вул. 20-річчя Перемоги, 51 в м. Дніпро не керував автомобілем Skoda Octavia Tour, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом вказаного автомобіля перебував ОСОБА_2 на якого в момент складання протоколу працівниками поліції чекав ОСОБА_1 , оскільки той пішов на зустріч з другом.

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до яких, вони, в якості свідків, 02.03.2019 року о 00 годині 07 хвилин, були присутні під час відмови водія ОСОБА_5 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння, зазначена обставина також відображена на відеоматеріалу, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, однак з вказаного відео не вбачається, що Skoda Octavia Tour, державний номерний знак НОМЕР_1 взагалі рухався.

Судом неодноразово приймалися заходи для виклику в судове засідання заступника командира взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Соф`їна О.С. та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для дачі особистих пояснень, однак останні до суду не з`явились.

Разом з тим суд зазначає, що останні ігноруючи неодноразові виклики у судове засідання жодного разу не з`явилися до суду, і те що чинним законодавством не передбачена можливість застосування до свідків примусового приводу, а також з урахуванням вимог ст. 129 Конституції України, покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були додані до протоколу та диск з відеофайлами не можна вважати такими доказами, які б спростовували або беззастережно вказували на вину ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження у даній справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді.

Керуючись ст.ст. 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко