Єдиний унікальний номер 448/285/19
Провадження № 3/448/95/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., при секретарі судового засідання Романченко І.А., розглянувши з участю прокурора Шегінської О.В., матеріали справи, що надійшли з Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління Захисту економіки у Львівській області щодо вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мостиська Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, українця, громадянина України, одруженого, старшого державного інспектора надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Львівській області пенсіонера (на момент вчинення правопорушень), пенсіонера (на даний час),

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи на посаді старшого державного інспектора надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, відповідно до наказу голови Державної служби України з питань безпеки на транспорті №2398-к від 22.08.2016 року відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 21.05.2018 р., о 15:20 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Окрім цього, ОСОБА_1, будучи на посаді старшого державного інспектора надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, відповідно до наказу голови Державної служби України з питань безпеки на транспорті №2398-к від 22.08.2016 року відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 18.05.2018 р. о 13:10 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнав та підтвердив обставини, що наведені в протоколах про адміністративне правопорушення. Пояснив, що у січні місяці 2018 року ним була заповнена на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (декларація за звітний період (2017)), однак з технічних причин така подана своєчасно не була, а зберігалась у чернетці. Так 18.05.2018 року йому зателефонували на мобільний телефон та повідомили, ним не подано декларацію, і ним одразу, після встановлення вказаного факту було вжито заходів щодо повторної подачі декларації, котра того ж таки дня була подана. Щодо декларації за період не охоплений раніше поданими деклараціями, то зазначив, що на підставі наказу його було звільнено 18.05.2018 року із займаної посади, проте вчасно подати декларацію перед звільненням у нього змоги не було, у зв'язку з тим, що дружина отримала довідку про доходи лише 21.05.2018 року, та в цей же день він подав відповідну декларацію. Покликався на те, що на даний час сплив тримісячний строк для притягнення його до адміністративної відповідальності, встановлений ст.38 КУпАП, оскільки НАЗК несвоєчасність подання ним декларації було виявлено не 19.02.2019 року, як це зазначено у протоколах про адміністративні правопорушення, а в листопаді місяці 2018 року. У зв'язку із наведеним просив провадження по справі закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Прокурор Шегінська О.В. обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, підтримала, зазначила при цьому про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вважає, що строк накладення адміністративного стягнення не сплив, а тому просить призначити ОСОБА_1, адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Особа, котра складала протоколи щодо вчиненням ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, - оперуповеноважений міжрайонного відділу №2 УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України Качинський Я.Б., в судовому засіданні пояснив, що 14.11.2019 року на адресу УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України надійшло повідомлення від Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому містились дані про те, що ОСОБА_1 ніби то вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-6 КУпАП. В подальшому, ним була проведена перевірка повідомлення щодо поважності причин порушення ОСОБА_1, вимог фінансового контролю, яке надійшло від НАЗК та на підставі зібраних матеріалів складено відповідні протоколи. Зазначив, що вважає датою виявлення правопорушень дату складання відповідних протоколів, тобто 19.02.2019 року, оскільки на момент складання відповідних протоколів були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчили про неповажність причин вчинення правопорушень ОСОБА_1.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, а також думку особи, що складала відповідні протоколи, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із частинами 1 і 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

- об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

- предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

- суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги вищезазначені вимоги Закону України «Про запобігання корупції», обставини викладені в протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, винність ОСОБА_1 у корупції вчиненому правопорушенні є доведеною та підтверджується наступними доказами по справі:

- протоколами №209 та №210 від 19.02.2019 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП;

- рапортом о/у міжрайонного відділу №2 УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України Качинського Я.Б. від 19.02.2019 року;

- копією витягу з наказу від 14.01.2016р. за №76-л «Про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого державного інспектора відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області»;

- копією наказу від 22.08.2016 року за №2398-л «Про переведення ОСОБА_1 на посаду старшого державного інспектора відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Львівській області»;

- копією наказу від 10.05.2018 року за №838-к «Про звільнення ОСОБА_1, старшого державного інспектора відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Львівській області із займаної посади 18.05.2018 року за власним бажанням»;

- копією особової картки державного службовця ОСОБА_1;

- копією посадової інструкції старшого державного інспектора відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Львівській області;

- копією листа-ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Укртрансбезпеки від 10.01.2018р. за №14 «Про затвердження Плану заходів щодо запобігання і виявлення корупції в апараті Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальних органах на 2018 рік»;

- витягом з єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з якого вбачається, що суб'єкт декларування ОСОБА_1 щорічну декларацію (2017) подав лише 18.05.2018 р. о 13:10 год.;

- витягом з єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з якого вбачається, що суб'єкт декларування ОСОБА_1 декларацію перед звільненням (01.01.2018-18.05.2018) подав лише 21.05.2018 р. о 15:20 год.;

- іншими матеріалами справи.

Аналізуючи наведені докази, здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Слід зазначити те, що будь-яких об'єктивних даних, щодо неможливості відправлення декларацій у встановлений законом строк, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1, в ході розгляду справи не надав.

Що стосується наполягання ОСОБА_1, щодо закінчення строків притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ, зокрема, зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У протоколах про адміністративні правопорушення за №209 та №210 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП зазначено, що фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП є 19 лютого 2019 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

З таким твердження суд не може погодитися, з огляду на наступне.

Датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід вважати день виявлення уповноваженим органом несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Відповідно до Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України № 81 від 07 листопада 2015 року, Департамент захисту економіки Національної поліції України уповноважений складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку. Відповідність складеного Департаментом захисту економіки Національної поліції України протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією, вимогам закону обумовлена тим, що цьому має передувати отримання письмового повідомлення із НАЗК про виявлення у встановленому порядку факту несвоєчасно подання декларації.

В матеріалах справи міститься повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 09 листопада 2018 року до УЗЕ у Львівській області Департаменту захисту економіки НПУ про встановлення факту неподання ОСОБА_1, декларації за звітний період (2017) та декларації після припинення діяльності державного службовця.

Вказане повідомлення надійшло до УЗЕ у Львівській області Департаменту захисту економіки НПУ 14 листопада 2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

Повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 09 листопада 2018 року містить дані про можливе вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, диспозицією якого передбачена відповідальність саме за несвоєчасне подання декларації.

Таким чином, слід вважати, що днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення є дата повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто 14 листопада 2018 року, тому з цього часу починається відлік тримісячного строку для накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 14 лютого 2019 року.

Оскільки на момент розгляду справи суддею місцевого суду строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю.

Накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за межами цього строку є незаконним, оскільки відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1

Керуючись ст.8, 68 Конституції України, ст. ст.7, 38, 247 ч.1 п.7 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набрала законної сили « » 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус