Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності та його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 02 жовтня 2018 року о 10 год. 20 хв. у м. Рівне по вул. Кн.Володимира, ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року щодо нього та закрити провадження у справі.

Свої вимоги захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 мотивує тим, що в матеріалах справи немає жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння. Зазначає, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп'яніння та від медичного огляду в установленному законом порядку не відмовлявся, оскільки, через фізіологічні властивості організму не зміг в наркодиспансері одразу здати аналіз сечі та просив працівників патрульної поліції зачекати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які просять постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №125324 від 02 жовтня 2018 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 жовтня 2018 року(а.с.4); рапортом працівника поліції (а.с.6).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №125324, ОСОБА_1, 02 жовтня 2018 року о 10 год. 20 хв. в м. Рівне по вул. Кн. Володимира, 36, керував транспортним засобом «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного СП'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Як вбачається з рапорту працівника поліції ОСОБА_5 від 02 жовтня 2018 року, під час патрулювання було помічено автомобіль марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2, який рухався з непристебнутим ременем безпеки, після чого було прийнято рішення про його зупинку. В ході спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1, в останнього були виявлені явні ознаки наркотичного сп'яніння, після його ОСОБА_6 було запропоновано пройти огляд на стан визначення наркотичного сп'яніння в медичному закладі, на що останній відмовився в присутності двох свідків (а.с.6).

Крім того, факт відмови від проходження у встановленому законі порядку огляду на стан сп'яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5) та з пояснень ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення БД №125324 від 02 жовтня 2018 року, які він затвердив своїм підписом, з яких вбачається, що останній через свої фізіологічні можливості не зміг здати аналіз сечі (а.с.2).

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Між тим, пунктом 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735)» (далі - Інструкції) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Дослідивши направлення на огляд водія ОСОБА_1 встановив, що воно складене з порушеннями Інструкції, оскільки в ньому не зазначено серії та номеру протоколу відносно якого видавалось дане направлення, а також не зафіксовано результати огляду.

Крім того, суддею-доповідачем з'ясовано, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Проте, суд апеляційної інстанції враховує, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_1 розкаявся у своєму вчинку.

Разом з тим, згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оцінюючи в сукупності подію, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до своїх дій, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, наявні також усі підстави визнати його дії малозначними у відповідності до ст.22 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість на підставі ст.294 КУпАП скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року та прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково і звільнити його від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення ним та іншими особами нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.