Справа № 140/1112/19
Провадження № 33/801/532/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 21 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 21 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Як зазначено в постанові суду, 21 квітня 2019 року о 19:10 год. на а/д с. Воробіївка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медогляду на факт вживання спиртних напоїв відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що 21 квітня 2019 року він знаходився в технічно несправному автомобілі, який йому не належить. Зазначає, що посвідчення водія у нього відсутнє, а тому суд помилково позбавив його права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є обґрунтованим та підтверджується наявними у справі доказами, зокрема :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 000627 від 21 квітня 2019 року, відповідно до якого 21 квітня 2019 року о 19:10 год. на а/д с. Воробіївка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медогляду на факт вживання спиртних напоїв відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України /а.с. 2/,

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння /а. с. 3/,

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 368476 від 21 квітня 2019 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 126 КУпАП та накладено неадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за те, що 21 квітня 2019 року о 19:10 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 , який не має права керування даним автомобілем /а. с. 3/,

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно яких вони були свідками того, що водій ОСОБА_1 від якого з ротової порожнини було чути спиртним, в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на факт вживання алкоголю в медичному закладі /а.с. 4/,

-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 власноручно здійснив запис про те, що відмовляється від проходження медогляду на факт вживання спиртних напоїв /а.с. 5/,

-письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 /а.с. 6-7/.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладаючи на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд безпідставно позбавив його такого права, оскільки в нього такого права не має.

Так, санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при цьому на таких водіїв накладається штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до відповіді Немирівського відділу поліції від 09 липня 2019 року № 6071/228/01-2019 року наданої на запит суду, відповідно до бази даних ІПНП розділ «НАІС посвідчення водія» інформація щодо видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія відсутня; та відповіді Регіонального сервісного центру МВС України у Вінницькій області № 0541 від 10 липня 2019 року № 31/2-1666 згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 не видавалося.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 21 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, проте суд не звернув уваги на те, що такого права у ОСОБА_1 не має, а тому застосувати до останнього такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік, що в свою чергу передбачено санкцією даної статті, неможливо, а тому такі висновки суду першої інстанції слід визнати помилковими.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що така позиція узгоджується з пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає постанову суду першої інстанції такою, що підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення його права керування транспортними засобами строком на дин рік, та вважає за необхідне його виключити.

Керуючись статтями 130, 268, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 21 травня 2019 року змінити в частині накладення стягнення.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду на призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вважати ОСОБА_1 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Підпис Л. О. Голота

Згідно з оригіналом

Суддя Л. О. Голота