Справа №449/108/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 м. Перемишляни

05.02.2019 року, суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Борняк Роман Орестович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 24.12.2018 року, близько 13 год., 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив насильство в сімї психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2, а саме: виражався в її сторону образливими і нецензурними словами. Своїми діями гр. ОСОБА_1 чинив моральний та психологічний тиск на неї.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1, які виразилися у вчиненні насильства в сімї, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вже притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в останній раз 13.09.2018 р. Провину ОСОБА_1 суд вважає доведеною.

Провина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №072040 від 15.01.2019 р., письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення насильства в сімї, тобто умисне вчинення будь - яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров»ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Санкція ч. 2 ст.173-2 КпАП України, передбачає стягнення у вигляді штрафу або громадські роботи, або адміністративний арешт. З врахуванням вищенаведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, а тому приходжу до переконання, що до гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті за якою він притягається до відповідальності, у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ч.2 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, 284, 287-289 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі двадцяти (20) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 384 (триста вісімдесят чотири) грн., 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Борняк Роман Орестович