Справа № 758/1555/19
3/758/1630/19 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Управлінням патрульної поліції в м. Києві до Подільського районного суду м. Києва подано матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2019 року матеріали справи про адміністративне правопорушення порушення відносно ОСОБА_1 передані для розгляду судді Павленко О.О.

Відповідно до матеріалів справи, 23.01.2019 року о 19 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві на перехресті вул.. Почайнинська вул. Іллінська, виконуючи поворот ліворуч, при виїзді з перехрестя проїзних частин, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Суддя Павленко О.О. та водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2 є працівниками одного суду. Зазначена обставина може викликати сумніви в неупередженості судді Павленко О.О. у розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1, що дає підстави для заяви про самовідвід.

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Статтею 246 КУпАП встановлено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Згідно ст.9 Конституції України, ст.2 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» до даних правовідносин також можна застосувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.6), в якій закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у учасників процесу у його безсторонності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід.

Виходячи з того, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні положення щодо відводу судді, тобто наявна прогалина стосовно процесуального врегулювання права на відвід (самовідвід), керуючись загальними принципами, закріпленими в Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає застосування судами Конвенції України про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини як джерела права, приймаючи до уваги те, що Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, та часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції (наприклад, у справах: «Гурепка проти України», рішення від 06.09.2005 року; Лучанінова проти України, рішення від 09.06.2011 р.; «Вєренцов проти України», рішення від 11.04.2013 року; «Швидка проти України», рішення від 30.10.2014 р.), а також приймаючи до уваги те, що Кримінальним процесуальним кодексом України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, приходжу до переконання, що при розгляді питання про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Таким чином, з метою недопущення затягування строків розгляду даної справи, виключення будь-якого сумніву в об'єктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі.

Керуючись ст.ст.8,9 Конституції України, ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.15 Кодексу суддівської етики, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 1,2, 245, 283 КУпАП, ст.ст. 6, 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», -

П О С Т А Н О В И В:

У справі про адміністративне правопорушення, за матеріалами, які надійшли від УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення заявляю самовідвід.

Справу передати в канцелярію Подільського районного суду м. Києва для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Павленко