ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/169/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

з участю захисника ОСОБА_1 (особи, відносно якої провадження у справі закрито), - ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3- Дрозди В.П., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого асистентом кафедри ТДМУ ім.Горбачевського,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 21 березня 2019 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито в зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, місцевий суд, посилаючись на висновок судового експерта Автономова М.В. від 31.07.2018 р. №027-18, зазначив, що в діях водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_1 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б створювали небезпеку для руху, підстав технічного характеру не вбачається.

Разом з тим вказав, що саме в діях водія автомобіля «Renault Logan» ОСОБА_3 вбачаються невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР України і вказані невідповідності були причиною виникнення аварійної обстановки і як наслідок -скоєння даної ДТП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_3 - Дрозда В.П. просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, предбаченого ст.124 КУпАП, і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП - за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, а саме: одного місяця з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, після якого було складено протокол про адміністративне правопорушення від 27.12.2016 р. серії АП1 №964404, врахувавши невірність, неспроможність та недопустимість висновку експерта, на підставі якого суд помилково прийшов до невірного висновку, що ОСОБА_1, хоч і порушив вимоги п.10.1 та п.10.4 ПДР України, однак його дії не є в причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Зокрема зазначає, що 22.10.2016 р. слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області було розпочато кримінальне провадження №0003586 за правовою кваліфікацією ч.І ст.286 КК України за фактом зіткнення 21.10.2016 р. на вул. Л.Українки у м. Тернополі автомобіля марки &#171;Mercedes-benz е 200&#187; р.н. НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки &#171;RENAULT LOGAN&#187; р.н. НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_3.

Враховуючи, що внаслідок ДТП ніхто не отримав ушкоджень середньої тяжкості чи тяжких, у діях водіїв відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, дане кримінальне провадження було закрито постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 21 грудня 2016 р. Копію постанови та завірені копії матеріалів направлено начальникові управління патрульної поліції м. Тернополя для встановлення порушень ПДР України у діях учасника пригоди та ужиття заходів щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника.

27.12.2016 р. був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та направлений до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

В подальшому постановою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури від 26 травня 2017 р. постанова слідчого від 21 грудня 2016 р. про закриття кримінального провадження була скасована. Матеріали досудового розслідування №0003586 направлені начальнику СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для організації досудового розслідування. Адміністративна справа на той час розглянута не була.

При цьому прокурором було направлено судді Тернопільського міськрайонного суду Дзюбановському Ю.І. повідомлення про скасування постанови слідчого від 21 грудня 2016 р. про закриття кримінального провадження з проханням повернути кримінальне провадження №0003586 від 22.10.2016р. процесуальному прокурору для продовження досудового розслідування. Однак, суддя Дзюбановський Ю.І. своєю постановою від 02.06.2017 р. матеріали справи №607/14987/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП направив в Управління патрульної поліції у м. Тернополі для належного оформлення та вчинення дій, зазначених у мотивувальній частині постанови.

Постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області від 29 грудня 2017 р. кримінальне провадження №0003586 від 22.10.2016 р. було повторно закрито. Копію постанови та завірені копії матеріалів знову направлено начальникові управління патрульної поліції м. Тернополя для встановлення порушень ПДР України у діях учасника пригоди та ужиття заходів щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника. В свою чергу Управління патрульної поліції м. Тернополя, не складаючи нового протоколу про адміністративне правопорушення, повернуло справу №607/14987/16-п до Тернопільського міськрайонного суду, а суддя Дзюбановський Ю.І. всупереч КПК України та КУпАП продовжив розглядати дану справу, за результатом розгляду якої постановою від 21 березня 2019 року провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП.

Зазначає, що дане провадження після відновлення досудового слідства у кримінальному провадженні не мало права на існування, оскільки не могло існувати одночасно і кримінальне провадження, і адміністративне провадження за одним і тим же фактом ДТП.

Стверджує, що після другого закриття кримінального провадження мав бути складений і направлений до суду новий протокол про адміністративне правопорушення.

Вказує, що з 21 грудня 2016 р. для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, після якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, по 21 березня 2019 р. пройшло 2 роки три місяці, тобто на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ч.5 ст.38 КУпАП. При цьому, ст. 247 КУпАП містить імперативну норму - вона не надає судді право, а зобов'язує закрити провадження у справі. Тому провадження у даній справі мало бути закрито.

Крім того, як зазначає апелянт, 17 квітня 2018 р. ним було заявлено письмове клопотання про закриття провадження у адміністративній справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, однак суд у задоволенні клопотання відмовив.

Також вважає, що суддя, неправомірно продовжуючи провадження у адміністративній справі, постановою від 17 квітня 2018 р. призначив у справі автотехнічну експертизу, яка була проведена експертом Автономовим М.В. 31.07.2018р. за №027-18.

Стверджує, що суд, приймаючи до уваги висновки даної експертизи, помилково прийшов до висновку, що ОСОБА_1 хоч і порушив вимоги п.10.1 та п.10.4 ПДР України, однак його дії не є в причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка виникла саме через порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.12.3 та п.12.4 Правил дорожнього руху. На думку апелянта, дана експертиза проведена з порушенням Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) (далі Інструкція), а самі висновки експерта Автономова М.В. від 31.07.2018р. №027-18 суперечать один одному та є неспроможними.

Зокрема зазначає, що методики, які були використані експертом у даній експертизі, згідно Реєстру методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України, були створені у 1988, 1989 та 1990 роках і застосування комп'ютерного моделювання, яке ним було використано, ними не передбачено.

Крім того, експертом не вказано, на підставі яких вихідних даних було проведено комп'ютерне моделювання і, навіть якщо взяти до уваги отриману в результаті цього моделювання швидкість автомобіля &#171;Мерседес-Бенц е 200&#187; р.н. НОМЕР_6 під час зіткнення - 17 км/год, то судом не було задано експерту траєкторію руху і швидкість руху цього автомобіля до зіткнення (чи рухався рівномірно, чи прискорювався, чи розганявся?). Вказує, що експерт сам взяв вихідні дані для експертизи, що робити йому заборонено відповідно до п.2.3 Інструкції, згідно якої експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Саме із-за відсутності необхідних вихідних даних (обставин щодо дій учасників події) не змогли надати відповідь на поставлені запитання експерти Тернопільського НДЕКЦ при проведенні призначеної суддею експертизи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представника потерпілого ОСОБА_3- Дрозду В.П., який просить задовольнити його апеляційну скаргу, скасувавши рішення місцевого суду та постановивши своє рішення, яким визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити справу за ст.38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення; захисника ОСОБА_1 (особи, відносно якої провадження у справі закрито), - ОСОБА_2, який просить постанову суду залишити без змін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та матеріалами справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Ці вимоги закону у повній мірі були дотримані при вирішенні справи судом першої інстанції.

Місцевий суд дійшов вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Твердження в апеляційній скарзі про винуватість ОСОБА_1 у пошкодженні транспортного засобу ОСОБА_3 як наслідок дій ОСОБА_1, не відповідає обставинам справи та не доведений жодними доказами, в тому числі тими, на які послався представник потерпілого.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки.

Отже, встановлені місцевим суддею фактичні дані в своїй сукупності свідчать про необґрунтованість доводів апеляційної скарги представника потерпілого Дрозди В.П. щодо наявності складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діях ОСОБА_1

Апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини також тлумачить на користь останнього.

Так, закриваючи провадження відносно ОСОБА_1, суд зазначив, що показання останнього повністю підтверджуються матеріалами справи, в тому числі протоколом огляду місця події від 21 жовтня 2016 р. та схемою до нього, згідно яких місцем ДТП є ділянка дороги по вул. Лесі Українки в напрямку вул. Протасевича м. Тернополя навпроти зупинки громадського транспорту, де ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "Рено Логан" р.н. НОМЕР_4, зіткнувся з автомобілем "Mercedes-benz е-200&#8221; р.н. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1, який здійснював маневр розвороту в попутному напрямку.

В судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 21 жовтня 2016 року близько 21 год. 25 хв. він керував автомобілем марки «Mercedes-benz е-200», реєстраційний номер НОМЕР_6 і рухався по вул. Л. Українки в напрямку вул. Протасевича м. Тернополя на ділянці дороги, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, маючи намір розвернутися в напрямку вул. Монастирського м.Тернополя з лівої смуги для руху до вул. Протасевича. Рухався з включеним лівим поворотом. Навпроти зупинки громадського транспорту виїхав передньою частиною автомобіля на ліву смугу для руху в напрямку вул. Монастирського м.Тернополя та змушений був призупинитися, оскільки в зустрічному напрямку рухався автомобіль, який не зупинявся і не пропускав його. Надалі, коли він пропускав автомобіль, що рухався та частково передньою частиною знаходився вже на зустрічній смузі руху, почув незрозумілий свист та відчув удар у задню ліву частину його автомобіля. Вибігши з автомобіля, підбіг до водія автомобіля «Renault Logan», який в"їхав в його автомобіль, і, відкривши водійські двері, побачив, що його руки були закривавлені, а в правій руці останній тримав телефон.

Під час удару разом з ним у салоні на задньому сидінні автомобіля знаходився ОСОБА_7, який від удару головою вдарився о бокове скло автомобіля, та ОСОБА_8, що знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля.

Цей свідок (ОСОБА_7), очевидець пригоди, в судовому засіданні місцевого суду підтвердив, що 21 жовтня 2016 року близько 21 год. 20 хв. знаходився в автомобілі ОСОБА_1, який, включивши поворот, мав намір повернути наліво. Для цього виїхав на ліву смугу руху в напрямку вул. Протасевича м. Тернополя та мав намір розвернутися в напрямку вул. Монастирського, але перед розворотом пропускав автомобілі, які рухалися в зустрічному напрямку. Під час руху він (тобто свідок) чув звук увімкнутого сигналу повороту, а через деякий час, вже під час розвороту, почув свист коліс та удар, від якого злетів із заднього сидіння автомобіля на підлогу.

Пункт 2.3 (б) Правил дорожнього руху покладає на водія обов'язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Згідно пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, які, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.12.2016 р. №964404 порушив ОСОБА_1, що і, за висновками інспектора поліції спричинило виникнення дорожньо-транспортної пригоди, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

З висновку експерта Тернопільського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №5-125/126/17 вбачається, що автомобіль &#171;Мерседес-бенц е-200&#187; номерний знак НОМЕР_6 в момент первинного контакту при зіткненні транспортних засобів перебував у рухомому стані, як це відображено схематично у Додатку №1 до Висновку експертизи. І далі у висновку зазначено, що водій ОСОБА_1 в умовах дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. Водій ОСОБА_3 в умовах дорожньо-транспортної ситуації повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, а саме: рухатися транспортним засобом у населених пунктах із швидкістю руху не більше 60 км/год. та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Таким чином, водій ОСОБА_1 при здійсненні маневру розвороту порушив пункти п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Однак, згідно висновку судового експерта від 03.10.2017р. №5-403/17 швидкість руху автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_3 перед застосуванням екстреного гальмування могла наближено складати величину 76..79 км/год. Дійсне значення швидкості руху даного автомобіля могло складати більшу величину, враховуючи те, що частина кінетичної енергії транспортного засобу була затрачена на залишкові деформації та руйнування елементів автомобіля під час зіткнення із автомобілем &#171;Mercedes-benz е 200&#187; р.н. НОМЕР_6.

Постановою інспектора поліції від 09.08.2018 р. №598518, яка є чинною на момент розгляду справи, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме: за керування автомобілем марки «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 21 жовтня 2016 року о 21 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Л.Українки із швидкістю 76...79 км/год. та застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Згідно висновку судового експерта Автономова М.В. від 31.07.2018 р. №027-18 встановлено, що швидкість руху автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 перед застосуванням екстреного гальмування, виходячи з довжини зафіксованих слідів гальмування та з урахуванням переміщення автомобілів внаслідок відкидання при зіткненні, становила близько 82 км/год. В момент початку реагування водія ОСОБА_3 на небезпеку з урахуванням нормативного часу реакції водія автомобіль «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 знаходився на відстані 62 м від місця зіткнення. Таким чином, водій автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7, рухаючись з дозволеною швидкістю, мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування. В момент зіткнення (первинного контакту) автомобіль «Мерседес» знаходився в стані руху і його швидкість становила близько 17 км/год. За таких умов водій автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення при умові руху з дозволеною швидкістю, не змінюючи напрямку та швидкості руху керованого ним автомобіля. При умові руху автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер ВО 0457 В із швидкістю, яка не перевищувала максимальне обмеження, в діях водія автомобіля «Мерседес» невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б створювали небезпеку для руху, підстав технічного характеру не вбачається з мотивів, викладених в дослідницькій частині. В досліджуваній дорожній обстановці водій автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.4 ПДР України, тобто дотримуватися встановленого на даній ділянці швидкісного режиму, а з моменту виявлення небезпеки або перешкоди для руху - відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 вбачаються невідповідність вимогам п. 12.4 ПДР України і вказані невідповідності були причиною виникнення аварійної обстановки і, як наслідок, -скоєння даної ДТП з технічної точки зору з підстав, викладених в дослідницькій частині.

У дослідницькій частині висновку експертом зазначено, що в діях водія автомобіля «Мерседес» невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які б створювали небезпеку для руху, підстав технічного характеру не вбачається.

З технічної точки зору в даній дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 п. 12.4 ПДР України, а саме: перевищення встановленого максимального обмеження швидкості руху знаходилися в причинному зв'язку із виникненням даної ДТП.

Дії водія автомобіля «Renault Logan» реєстраційний номер НОМЕР_7 не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР України в частині перевищення максимального обмеження швидкості і вказана невідповідність його дій знаходилася в причинному зв'язку із виникненням ДТП з технічної точки зору, оскільки за умовами руху з нормативною швидкістю (не більше 60 км/год).

Таким чином, доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо винесення постанови без всебічного з`ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин з врахуванням цілої низки досліджених матеріалів приходжу до висновку, що постанова судді в частині визнання невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є законною і справедливою, і підстав для її скасування немає.

Разом з тим вважаю, що висновок судді місцевого суду про те, що ОСОБА_1, хоч і порушив вимоги п. 10.1 та п. 10.4 ПДР України, однак його дії не є в причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка виникла саме через порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху і дії водія ОСОБА_3, які описані у Висновку експерта від 31.07.2018 р., спричинили зіткнення і є в причинно-наслідковому зв'язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди за його участі та водія ОСОБА_1, - є безпідставним в тій частині, що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення внаслідок зазначеної ДТП щодо ОСОБА_3 не складався, а тому суддею місцевого суду висновок про винуватість ОСОБА_3 у зазначеній ДТП є безпідставним і таким, що зроблений на власний розсуд, без будь-яких юридичних підстав, а тому підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови.

Таким чином, на підставі зібраних доказів місцевий суддя правильно прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 не є у причинному зв"язку із дорожньо-транспортною пригодою.

Суд першої інстанції розглянув справу відповідно до закону, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винний ОСОБА_1 в його вчиненні, правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, і прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у діях ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо винесення постанови без всебічного з`ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, постанова судді в цій частині є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - Дрозди В.П. залишити без задоволення, а постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 21 березня 2019 року про закриття провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП в зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

В порядку ст. 294 КУпАП виключити з мотивувальної частини зазначеної постанови твердження про те, що дорожньо-транспортна пригода 21 грудня 2016 р. з участю автомобілів &#171;Mercedes-benz е 200&#187; р.н. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_1 та «Renault Logan» р.н. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_3 виникла саме через порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху і дії водія ОСОБА_3, які описані у Висновку експерта від 31.07.2018 р., спричинили зіткнення і є в причинно-наслідковому зв'язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди за його участі та водія ОСОБА_1 як безпідставне.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис