ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/41/19 Справа № 206/4959/18 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 26.08.2018 року о 03 год. 05 хв. в м. Дніпро по вул. Іларіонівська, 30 ОСОБА_3 керував т/з VW Golf д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 1,83 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_3 посилається на те, що завчасно подав клопотання про перенесення розгляду справи, а саме 22 листопада 2018 року, але суд проігнорував його, та з постановою він був ознайомлений 28 листопада 2018 року, після того, як звернувся із заявою про надання йому копії постанови.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що судом порушено його право на захист, так як не прийняті до уваги його пояснення, доводи та клопотання про відкладення розгляду справи. Також звертає увагу, що працівники поліції не мали жодних підстав для зупинки його автомобіля, оскільки автомобіль вже стояв. Вважає, що надані показання свідків суперечать один одному, показання працівника поліції ОСОБА_4 кожного разу різні, а на відеозаписі нічого не видно, окрім передньої панелі автомобіля, в якому їхали самі працівники поліції, тому встановити особу водія, який фактично керував автомобілем неможливо. Також вказує, що на відео не видно який автомобіль переслідували працівники поліції, тобто відеозапис є неповним і не відображає всіх обставин події. Окрім того, зазначає, що він не погодився із показаннями "Драгера" та попросив доставити його до закладу охорони здоров'я, що підтверджується його не одноразовими зверненнями на спецлінію "102". При цьому, не погоджується й із посиланням суду про, те що він звертався на спецлінію поліції вже після складання протоколу, оскільки сам працівник поліції ОСОБА_4 підтвердив ці обставини. Окрім того, не погоджується із висновком суду, про те, що він не позбавлений пройти огляд в закладі охорони здоров'я самостійно, з огляду на те, що розділом 2 пункту 9, 12 Інструкції від 09.11.2015 р. №1452/735 передбачено, що поліцейський забезпечує доставку осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, та направляє особу до найближчого закладу охорони здоров'я. До того ж, ст. 266 КУпАП передбачено відсторонення водія від керування транспортним засобом, якщо результат перевірки на стан сп'яніння показав позитивний результат. Акцентує увагу на тому, що суд дійшов помилкового висновку про те, що результат тесту на стан алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою приладу "Драгер 6820" є належним та допустимим доказом, оскільки вищезазначений прилад відсутній серед переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. З огляду на наведене вважає, що в його діях не має жодної ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_3 отримав 28 листопада 2018 року та звернувся до суду з апеляційною скаргою 07 грудня 2018 року, тобто в межах 10-денного строку, визначеного ст. 294 КУпАП.

За таких обставин, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови суду пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, які надішли до суду, зокрема: протоколом серії БД № 182943 від 26 серпня 2018 року, чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера "Драгер 6820", яким зафіксовано результат тесту - 1,83 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів, та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_3 на порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду є необґрунтованим.

Так, відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З огляду на вказані вимоги закону, працівники поліції зобов'язані запропоновувати водію пройти огляд із застосуванням спеціальних засобів та, за наявності згоди водія, його провести. Лише в разі незгоди водія з проведенням огляду із застосуванням спеціальних засобів або з його результатами, водій направляється працівниками поліції до медичного закладу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 погодився пройти огляд із застосуванням саме алкотестера, під час якого й було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, та складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо посилань ОСОБА_3 на необґрунтоване використання працівниками поліції приладу "Драгер 6820", то вони також не заслуговують на увагу, оскільки при оформленні поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху патрульна поліція керується Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію», затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до Розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейський, за наявності підстав, встановлених законодавством, проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Згідно з роз'яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатор марки «Drager Alkotest 6820», що вже перебуває в експлуатації, можє і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення його періодичної повірки та повірки після ремонту.

Твердження ОСОБА_3 про відсутність підстав для його зупинки суд вважає безпідставним, оскільки ці обставини жодним чином вплинути на висновки суду не можуть.

Отже, визнати обґрунтованими доводи скарги сторони захисту, суд апеляційної інстанції не може.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладені обставини, доводи ОСОБА_3 суд вважає необґрунтованими, а тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко