ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/2419/19 Суддя 1 інстанції: Зяброва О.Г.
Провадження: 33/818/808/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

10 липня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю захисника адвоката Індутного-Шматька С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Індутного-Шматька С.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 12.03.2019 року о 22 год. 17 хв. в м. Харкові по бульвару Івана Каркача, 74, ОСОБА_1 , керував автомобілем «BMW 520 i», державний номер НОМЕР_1 , порушив п. 31.4.3 ґ ПДР України та мав ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ХОНД, відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 та його захисник подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року та закрити адміністративне провадження у справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що справу було розглянуто без ОСОБА_1 та його захисника, що порушує право на захист. Також всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від керування автомобілем ОСОБА_1 працівниками поліції відсторонено не було. Тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулось.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема вказував, що свідки, які підписували пояснення, не були попереджені про кримінальну відповідальність. Їх не викликали на допит в судове засідання. А ОСОБА_1 та захисник не були під час розгляду справи та не могли скористатись своїм процесуальним правом.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 154380 від 12.03.2019 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 4), рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 2 УПП в ХО ДПП лейтенанта поліції Попенок Р.А. (а.с. 5), відеозаписом правопорушення (а.с. 3).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи був за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, не можуть розглядатися як самостійна підстава для скасування рішення суду. ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи. Крім того, права ОСОБА_1 були відновлені шляхом можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. Чим він скористався за допомогою свого захисника.

Доводи апелянта щодо порушення співробітниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Посилання скаржника на протиправність дій співробітників поліції не знайшли свого підтвердження зібраним матеріалами. Не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Індутного-Шматька С.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева