КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1022/2019 Постанова винесена суддею Просаловою О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу закрити.

Разом з апеляційною скаргою від ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущеного з поважних причин. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що про день, час та місце розгляду справи, призначеної на 10.10.2018 року, його не було належним чином повідомлено, так як повістка про виклик до суду не була йому вручена, а повернулася за закінченням терміну зберігання. Однак, судом його явка у судове засідання була визнана обов'язковою, тому розгляд справи перенесено на 12.10.2018 року. Проте він був госпіталізований бригадою швидкої допомоги та з 10.10.2018 року по 17.10.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №1, тому не міг бути присутній у судовому засіданні, у зв'язку з чим його представником за довіреністю було подано відповідне клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 12.10.2018 року. Однак суд розглянув справу за його відсутності, при цьому, копія постанови суду на його адресу поштою не направлялася і докази протилежного в матеріалах справи відсутні, а оскаржувану постанову він отримав лише 17.01.2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Дарницького районного суду м. Києва відносно ОСОБА_2 була винесена 12 жовтня 2018 року.

Проте, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 подав лише 27 січня 2019 року, згідно поштового штемпелю, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим, доводи ОСОБА_2, наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року.

Так, з постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року видно, що ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, але повідомлявся про день, час та місце судового розгляду, шляхом направлення на адресу місця його проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, судової повістки рекомендованою поштою, яка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 12.10.2018 року (а.с. 5, 6, 10-11).

Між тим, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 був обізнаний про судове засідання, призначене на 12.10.2018 року, але до суду знову не з'явився, а в день розгляду справи (12.10.2018 року) подав клопотання про відкладення судового засідання у зв'язку із його перебуванням з 10.10.2018 року на лікуванні у стаціонарному відділенні гострих отруєнь лікарні швидкої допомоги м. Київ, проте належних доказів на підтвердження того, що він дійсно станом на 12.10.2018 року перебуває у лікарні, до клопотання додано не було.

За цих обставин, судом було розглянуто справу 12.10.2018 року та 18.10.2018 року на адресу ОСОБА_2 поштою направлено копію оскаржуваної постанови.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_2, будучи обізнаним про складання щодо нього 04 серпня 2018 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про судове засідання, призначене на 12 жовтня 2018 року, до суду не з'явився, а в подальшому самостійно не цікавився ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Таким чином, зазначені ОСОБА_2 обставини, такі як прийняття оскаржуваної постанови за його відсутності у судовому засіданні та отримання ним копії постанови суду 17.01.2019 року, не можуть бути визнані достатнім обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_2, достеменно знаючи про те, що на розгляді у суді першої інстанції перебувають відносно нього матеріали справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не цікавився наслідками розгляду справи, тобто не вживав заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.