Справа№464/1148/19
пр.№ 3/464/640/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Мичка Б.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

Б о н д а р є в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,-

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 21.02.2019 о 22 год. 21 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 547 км, керував транспортним засобом «Mazda 6», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 21.02.2019 близько 22.00 год. не керував транспортним засобом «Mazda 6» на автодорозі Київ-Чоп М-06 547 км у стані алкогольного сп`яніння, коли до нього підійшли працівники поліції, автомобіль перебував у стані спокою, він був всередині вказаного автомобіля та спілкувався з дівчиною ОСОБА_3 Працівники поліції спершу склали відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст.122 КУпАП у зв`язку із невиконанням ним вимог дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна лінія», а саме її перетин, яка на даний час скасована рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28.03.2019 у справі №464/1163/19. Повідомляв працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, однак такі не звернули на це увагу. Зазначив, що йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судовому засіданні надав аналогічні пояснення. Зазначив, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу в медичний заклад з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б могли підтвердити факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Натомість на долучених до матеріалів справи відеозаписах, що здійснені патрульними поліцейськими, зафіксовано, що ОСОБА_2 заперечив факт керування транспортним засобом. Вказав, що матеріали справи містять суперечності, які унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, оскільки з пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння близько 22 год. 15 хв. 21.02.2019. Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом о 22 год. 21 хв. 21 лютого 2019 року. З викладеного вбачається, що свідки засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду ще до його зупинки поліцією. Окрім цього, на відеозаписі з нагрудних відеокамер поліцейських, а саме із відеозапису «.mov» вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» о 22 год. 45 хв. 21 лютого 2019 року. Окрім цього вказав, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28.03.2019 постанову серії НК №489820 від 21.01.2019 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасовано, а провадження у справі закрито. Все вищевикладене свідчить про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відтак просить провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши надані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до п.1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом п.2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП обов?язковою є наявність двох обставин в їх сукупності, по-перше, це факт керування такою особою транспортним засобом, а по-друге, стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння такої особи або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що встановлений у визначеному законодавством порядку або відмова від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні у розумінні ст.251 КУпАП докази саме керування ОСОБА_2 автомобілем марки «Mazda 6», н.з. НОМЕР_2 , 21.02.2019 о 22 год. 21 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 547 км.

Так, допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність згідно з ст.384, 385 Кримінального кодексу України та будучи приведеною до присяги, дала суду показання, що у лютому 2019 року перебувала разом із ОСОБА_2 у автомобілі «Mazda 6», який перебував у нерухомому стані, коли до них під`їхали працівники патрульної поліції. Ствердила, що ОСОБА_2 вказаним автомобілем не керував, близько двох годин вони сиділи у ньому та спілкувалися, алкогольних напоїв не вживали, пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції не було запропоновано та такий від проходження огляду не відмовлявся. Зазначила, що працівниками патрульної поліції при оформленні справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП не було залучено свідків.

На виклики у суд лейтенант поліції ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, а також зазначені у такому свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для допиту у якості свідків у судові засідання не з?являлися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце їх проведення.

Наданий суду відеозапис із нагрудних камер працівників поліції не містить жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, а містить лише відомості з того моменту як його автомобіль стоїть у нерухомому стані та до нього підходять працівники патрульної поліції. Окрім цього, з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 заперечує факт керування ним транспортним засобом.

Аналізуючи надані та досліджені докази, вважаю, що такі не підтверджують факту порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, оскільки такими достовірно, поза розумним сумнівом, не доведено, що останній 21.02.2019 о 22 год. 21 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 547 км, саме керував транспортним засобом «Mazda 6», н.з. НОМЕР_2 , таких відомостей не містять надані відеозаписи, а інших доказів суду не надано. З листа Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції №85аз/41/12/0/2019 від 04.03.2019 та №6198/41/12/01/2019 від 18.04.2019 вбачається, що надати копію фото- та відеозаписів, а також інших доказів, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, під час подій, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення БД №234706 від 21.02.2019, не є можливим, оскільки такі в Управлінні відсутні. Натомість зібраними під час розгляду справи належними та допустимими доказами, зокрема відеозаписом із нагрудних камер працівників поліцій, показань свідка, судом достовірно встановлено факт перебування ОСОБА_2 у вищезазначеному автомобілі, який перебував у стані спокою, однак не керування таким.

Окрім цього, згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 8 Розділу ІІ вказаної Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Натомість у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Так, з листа Управління патрульної поліції у Львівській області №85аз/41/12/0/2019 від 04.03.2019 вбачається, що надати копію направлення ОСОБА_2 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не є можливим, оскільки таке поліцейським не складалось; надати копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не є можливим, оскільки такий поліцейським не складався.

Згідно з ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 проведений з порушенням ст.266 КУаАП, а тому є недійсним.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, такий проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, а тому приходжу до висновку, що провадження в справі за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв?язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП та керуючись ст.ст. 266, 283, 284, 289 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Б.Р. Мичка