Провадження № 33/801/556/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., за участі осо-би, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розгля-нувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року про при-тягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грома-дянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії БД № 300536, складеного 20 квітня 2019 року о 23.39 годині у м. Вінниці по вул. Андрія Пер-возванного, № 20 поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій облас-ті рядовим поліції Школьним І.В., 20 квітня 2019 року о 23.15 годині у м. Він-ниці по вул. Андрія Первозванного, № 20 водій ОСОБА_1 керував транспорт-ним засобом BMW7401, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння рук. Від прохо-дження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмо-вився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністратив-на відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, пе-редбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, призначено йому адмініс-тративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200,00 гривень ( десять тисяч двісті гривень 00 коп. ) на користь держави з позбавленням права керування транс-портними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 гривні судового збору ( а. с. 20-21 ).

Не погоджуючись із постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить скасувати дану постанову, прова-дження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністра-тивного правопорушення. Скаржник вважає оскаржувану постанову незакон-ною, винесеною за невідповідністі висновків суду обставинам справи, з пору-шенням норм матеріального та процесуального права. Викладаючи фактичні обставини, що є аналогічними його поясненням суду першої інстанції, ОСОБА_1 стверджує, що не вживав наркотичні засоби, а через брак часу внаслідок поганого самопочуття його батька та необхідності надання йому допомоги, не погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Натомість запропонував поліцейським пройти огляд на місці зупин-ки, однак не зміг цього зробити через відсутність у останніх необхідного облад-нання. Внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопо-рушення. Наступного дня, будучи знову зупиненим працівниками поліції за пі-дозрою його перебування у стані наркотичного сп`яніння, скаржник погодився пройти відповідний огляд у КП «ВОНД «Соціотерапія». Відповідно до виснов-ку від 22 квітня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлен-ня стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який був проведений через добу о 00.40 годині, він був тверезим, ознак сп`яніння не виявлено. Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою вимоги статей 17, 18 КУпАП, щодо звільнення від відповідальності осо-би, яка діяла в стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 як особи, котра притягується до адмі-ністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністратив-не правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду пер-шої інстанції без змін з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адміні-стративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясуван-ня обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, за-безпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання право-порушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення закон-ності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а та-кож зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений до-водами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено не-правильне застосування норм матеріального права або порушення норм проце-суального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджу-валися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим час-тини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задо-волення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпові-дальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспорт-ним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засо-бом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан ал-когольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу полі-цейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встанов-лення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення по-лягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, нар-котичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що зни-жують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спя-ніння.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів оз-нак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впли-вом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердже-ної спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрова-ної в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є під-стави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту дванадцятого згаданої вище Інструкції у разі наяв-ності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані нарко-тичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті чет-вертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до най-ближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи ін-шого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижу-ють увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого по-становою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змі-нами ), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в зак-ладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає прото-кол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушен-ня серії БД № 300536, складеного 20 квітня 2019 року о 23.39 годині у м. Вінни-ці по вул. Андрія Первозванного, № 20 поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Школьним І.В., убачається, що 20 квітня 2019 року о 23.15 годині у м. Вінниці по вул. Андрія Первозванного, № 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 7401, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встанов-леному законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим до-пустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані пояснення свід-ків, відео з бодікамери АВ00014, рапорт поліцейського, за яких убачається, що під час спілкування із водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Відповідно до законо-давства, залучивши двох свідків, стосовно дій водія складений протокол про ад-міністративне правопорушення. З пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від прохо-дження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в повному обсязі, засвідчивши це у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 300536.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмініс-тративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов висновку, що його вина цілком доведе-на. За наявних фактичних обставин, що мають місце, у діях ОСОБА_1 убача-ється склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нор-мою матеріального права, оскільки він відмовився пройти в установленому по-рядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 10 червня 2019 року, слід погодитися, вони є вірними, об`єктивними, спра-ведливими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки фактично додатково підтверджують, що він дійсно відмовився від проходження огляду для виявлення стану наркотичного сп`яніння. Твердження про те, що у той день він поспішав для надання допомоги своєму хворому батькові у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я, не заперечує факту порушення вимог пунк-ту 2.5 Правил дорожнього руху України внаслідок відмови на вимогу полі-цейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встанов-лення наявності чи відсутності у водія стану наркотичного сп`яніння.

Аргументи апеляційної скарги стосовно проходження ОСОБА_1 огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння протягом доби, за резуль-татами якого згідно висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» від 22 квітня 2019 ро-ку № 1096 встановлено його тверезість, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції стосовно винності водія у вчиненні адміністративного правопорушення. У даному випадку це жодним чином не нівелює факту відмо-ви ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння 20 квітня 2019 року, за що він притягується до адміністративної відповідальності.

Суд також критично оцінює твердження скаржника щодо неврахування су-дом першої інстанції вимог статей 17, 18 КУпАП, якими визначена можливість звільнення від адміністративної відповідальності особи, яка діяла в стані край-ньої необхідності. Крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, пе-редбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють від-повідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свобо-дам громадян, установленому порядку управління, 2) якщо ця небезпека за да-них обставин не могла бути усунута іншими засобами, 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП. Жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв у стані край-ньої необхідності немає, будь-яких доказів цьому не надано.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про порушення судом при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спросто-вують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина право-порушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого час-тиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наведеного посилання в апеляційній скарзі на необхідність зак-риття провадження у справі за відсутності в діях скаржника складу правопору-шення суд вважає безпідставними та не знаходить жодних підстав для їх задо-волення.

Відтак апеляційний суд визнає відсутніми підстави для скасування постано-ви судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволен-ня.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 черв-ня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Денишенко