Справа № 266/3291/19
Провадженя№ 3/266/1224/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2019 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. ст. 130 КУпАП,
03.06.2019 року о 07 год.10хв. ОСОБА_1 , біля будинку 74 по вул. Лінніка в Приморському районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом «ВАЗ3210», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest №3608» у присутності двох свідків, зі згоди водія ОСОБА_1 , що підтверджується тестом №1001 віл 03.06.2019 р., результат огляду становить 1,07 ‰, від проходження медичного огляду у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання призначене на 05.07.2019 р. о 09-00 год. не з`явився для участі, але надав заяву, в якій просив направити справу про адміністративне правопорушення до Іллічівського районного суду м.Маріуполя за місцем його реєстрації. Крім того, з`явився 04.07.2019 р. до суду свою вину в скоєнні правопорушення визнав у повному обсязі, також просив направити справу про адміністративне правопорушення до Іллічівського районного суду м.Маріуполя за місцем його реєстрації, при чому відмовився від особистого підпису про дату місце та час слухання даної справи на 05.07.2019 р. о 09-00 год., хоча 12.06.2019 р. на його адресу направлена судова повістка, а 24.06.2019 р. був повідомлений в телефонному режимі, про що свідчить телефонограма №1606, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.
За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1 було відомо про дату судового засідання, однак він для участі у судовому засіданні до суду не з`явився, суд прийшов до висновку про те, що його поведінка свідчить про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та є зловживання своїми правами.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивом у дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у вищенаведеній постанові Верховного Суду України, судам слід ураховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.
Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі не згоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.3 Порядку КМУ огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я.
Згідно до п.6 Порядку КМУ та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такій огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 176356 від 03.06.2019р., диск із відео записом фіксації зазначених подій від 03.06.2019 р., рапорт, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результати тесту на алкоголь №1001 від 03.06.2019 р., згідно якого вміст спирту етилового у ОСОБА_1 становить 1,07 ‰.
Із переглянутого судом відеозапису події, яка відбувалася 03.06.2019 року встановлено, що 03.06.2019 р. о 07:10 год. ОСОБА_1 , біля будинку 74 по вул. Лінніка, що на Залізничному вокзалі в Приморському районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом «ВАЗ3210», д.н.з. НОМЕР_2 . Зупинившись біля залічничного вокзалу, до транспортного засобу сіли 2 чоловіки з сумками та чемоданом. В цей час до ОСОБА_1 підійшли працівники патрульної поліції та запропонували надати документи для перевірки для встановлення його особистості, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, також на вимогу надати посвідчення водія, останній відповів, що його при ньому не має. Працівники патрульної поліції, повідомили ОСОБА_1 , що він скоїв адміністративне правопорушення, тобто керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, крім того він зупинився в зоні забороненого знаку 3.34(зупинка заборонена). При цьому ОСОБА_1 запевняв працівників патрульної поліції, що він не керував транспортним засобом, а навпаки його транспортний засіб потребує ремонту та він чекає евакуатор, але коли інспектор поліції надав йому для огляду відеозапис на якому ОСОБА_1 керує транспортним засобом «ВАЗ3210», д.н.з. НОМЕР_2 в районі б.74 по вул.Лінніка в м.Маріуполі, що на залізничному вокзалі, останній погодився з фактом керування транспортним засобом «ВАЗ3210», д.н.з. НОМЕР_2 . Працівник патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest № 3608» у присутності двох свідків, результат огляду склав 1,07 ‰, з чим ОСОБА_1 також погодився. Потім працівник патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя», на що ОСОБА_1 відповів відмовою. Його особу було встановлено та складено протокол про адміністративне правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, за яке підлягає адміністративній відповідальності, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення, у виді та межах, передбачених законом за його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 130 КУпАП підлягають розгляду, відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП, за місцем їх вчинення.
Як вбачається з протоколу серії БД № 176356 від 03.06.2019р., місцем вчинення правопорушення є АДРЕСА_2 . Лінніка біля будинку 74 в Приморському районі м. Маріуполя, що відносить до території Приморського району м.Маріуполя.
Таким чином, дана справа підсудна Приморському районному суду м.Маріуполя.
Щодо ч.2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, то це є право вибору Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника та обставин пом`якшувальних і обтяжливих відповідальність, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Курбанова Н. М.