Справа № 466/4167/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П.Т., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Репецького В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №141147 від 15.05.2019, водій ОСОБА_1 , 15.05.2019 о 22.00 год. в м. Львів, перехрестя вул. Б. Хмельницького вул. Грінченка, керував автомобілем марки «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не чітке мовлення). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.3 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи присутнім на судовому засіданні 02.07.2019 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив. Пояснив, що 15.05.2019 дійсно керував транспортним засобом марки «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_2 , проте запевнив, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував. У зв`язку з чим просить провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Репецький В.В. просив закрити провадження у справі зважаючи на відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які викликались в судове засідання, не з`явилися, не повідомивши про причини своєї неявки, хоча про місце, час і дату проведення такого були повідомлені належним чином.

Для з`ясування фактичних обставин по справі судом викликався у судове засідання інспектор взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП Цендровський В.В., який з невідомих суду причин у судове засідання не з`явився.

Свідок ОСОБА_4 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст. 384, 385 КК України, заперечив той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та підтвердив факт зіткнення транспортного засобу марки «Toyota RAV4» з його транспортним засобом. Крім того, зазначив, що свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не бачив.

З листа Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП від 28.05.2019 №с-1363/41/12/01-2019 вбачається, що відеоматеріали з місця події, з нагрудних відеореєстраторів працівників управління та відеореєстратора встановленого в службовому автомобілі, відсутні.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності адвоката Репецького В.В., покази свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №100 від 03.02.2016, після активації нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Однак, як вбачається із наведеного вище листа УПП у Львівській області ДПП, відеозаписи з місця події відсутні, навіть більше того, такі не зазначені в протоколі як докази, що долучені до адміністративного протоколу, а відтак не могли б використовуватись у справі як докази. Зокрема, Верховний Суд у своєму рішенні від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 наголосив, що якщо поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, та вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в МЮ України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі Інструкція).

Згідно п. 2 розділу І цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І цієї Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції встановлено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Відповідно до пункту 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Так, згідно з пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За умов недотримання працівником поліції вимог щодо огляду особи з використанням спеціальних технічних засобів відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння, ненаправлення особи в разі відмови від огляду з використанням таких засобів для проведення огляду до закладу охорони здоров`я не може слугувати підставою для порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Так відсутність відеозапису з нагрудних відеореєстраторів поліцейських та відсутність зафіксованих у ньому обставин, не дає змоги перевірити чи поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не є належними доказами, оскільки не підтверджені жодними належними об`єктивними доказами (відеореєстрацією).

Направлення у заклад охорони здоров`я, передбачене додатком 1 до Інструкції, після стверджувальної відмови ОСОБА_1 пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейськими не оформлялося, таке відсутнє у додатках до протоколу.

Крім того, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується Висновком №37 від 16.05.2019 Війьськово-медичного клінічного центру Західного регіону, а також Результатом токсикологічного дослідження №3433 від 20.05.2019 КЛШМД м. Львова, з яких вбачється, що ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не виявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді не здобуто.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, з врахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вважаю, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в даній справі слід закрити.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя П. Т. Едер