Провадження № 33/4820/182/19
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., прокурора Загродської Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, суддю у відставці,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 850 грн., що становить п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, будучи відповідно до підпункту «ґ» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, після звільнення із займаної посади 9 лютого 2017 року, а саме 22 лютого 2017 року о 14 год. 24 хв., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Вважає, що оскаржена ним постанова є незаконною, а висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. В протоколі відсутні докази про наявність в його діях вказаного правопорушення; у зв'язку з відсутністю у апелянта на день звільнення довідки про доходи, він не мав можливості внести правдиві дані про нараховані йому кошти після звільнення з посади судді, що не є умисним ухиленням від подання декларації, тому після отримання відомостей про доходи ОСОБА_2 в той самий день подав декларацію. Також просить врахувати, що чинним Законом України «Про запобігання корупції» не визначено строку подання відповідної декларації, а Національне агентство з питань запобігання корупції не вправі встановлювати такі строки.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про місце, день та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, подав на адресу апеляційного суду заяву, в якій зазначає, що подану апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, вину не визнає та просить про слухання справи у його відсутність. Відтак апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність апелянта на підставі наявних в справі доказів.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 квітня 2019 року особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги ОСОБА_2, вказуючи, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення - скасуванню з закриттям провадження, в решті - постанову суду слід залишити без зміни з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 5 листопада 2018 року був складений начальником відділу протидії корупції Управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковником поліції Лисяком А.В., ОСОБА_2, будучи суддею, відповідно до підпункту «ґ» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону, пп.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за №959/29089, несвоєчасно, без поважних причин, після звільнення із займаної посади 9 лютого 2017 року, а саме 22 лютого 2017 року о 14 год. 24хв., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Частина 1 ст.172-6 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема, до відповідних положень Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 р., Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016р. «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за №959/29089 (на які є посилання у складеному протоколі).

Твердження апелянта, що в зв'язку з відсутністю в нього довідки про доходи він був позбавлений можливості подати декларацію з правдивими відомостями про нарахування йому коштів після звільнення з посади судді, що, на його думку виключає настання відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не можуть бути враховані апеляційним судом, позаяк не спростовують висновків суду та суперечать сукупності досліджених судом доказів, в декларації відображаються дані про отримані доходи.

Згідно з повідомленням начальника ТУ ДСА України від 9 січня 2019 року також ОСОБА_2 офіційно до територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області із заявою про видачу довідки про отриману заробітну плату за 2017 рік в лютому 2017 року не звертався. 10 лютого 2017 року на ім'я ОСОБА_2 була сформована довідка про доходи за 2017 рік, яка зареєстрована в книзі реєстрації довідок за № 65 від 10 лютого 2017 року (а.с. 88,89).

Апеляційний суд зауважує, що особа має вживати заходів, спрямованих на встановлення даних, що мають відображатись у декларації, з метою дотримання вищевказаних положень нормативно-правових актів, чого в даному випадку ОСОБА_2, якому було достеменно відомо про дату звільнення, не вчинив.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в зв'язку з відсутністю в Законі України «Про запобігання корупції» посилань про строк подання таких декларацій, в зв'язку з чим, на думку апелянта, є підстави для закриття провадження, з наступних підстав.

Строк подання такої декларації Законом України «Про запобігання корупції» не визначений, однак п.п.2 п.5 Р.ІІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016р., в редакції, чинній на день звільнення ОСОБА_2, встановлено, що декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення; якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності у Національного агентства з питань запобігання корупції права приймати відповідні нормативно-правові акти.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати обов'язкові для виконання нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Частиною 5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації у Міністерстві юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення їх до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набувають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Таким чином нормативно-правовими актами чітко визначений строк подання декларації не пізніше дня припинення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, якщо таке припинення відбулося не з ініціативи роботодавця.

Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_2, який відповідно до наказу № 7/06-5 від 09.02.2017р. виключений зі штату Полонського районного суду Хмельницької області та звільнений рішенням Вищої ради правосуддя №162/0/15-17 від 31 січня 2017 року у зв'язку з поданням заяви про відставку, отримав трудову книжку про звільнення 9 лютого 2017 року повинен був подати не пізніше цієї дати. З врахуванням викладеного доводи апеляційної скарги апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, не можуть бути враховані.

Однак при накладенні на апелянта стягнення суд не дотримався положень п.7 ст. 247, ст. 38 КУпАП.

Як видно з письмового звернення апелянта до суду першої інстанції (а.с.67, зворот) апелянт ще під час провадження в суді першої інстанції зауважував на закінчення строків притягнення його до відповідальності. Однак такі доводи апелянта залишились поза увагою суду.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, вважає необхідним постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення та стягнення судового збору скасувати, з закриттям провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Згідно листа Департаменту захисту економіки (вих. № 6893/39/121/01-2018 від 7 вересня 2018 року) працівникам управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України вже був відомий факт неподання апелянтом декларації, відомості про такі обставини були зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ГУНП в Хмельницькій області №1229 від 5 вересня 2018 року (а.с.11-13). Зважаючи на зміст вищевказаного листа часом та днем виявлення вказаного правопорушення працівниками правоохоронного органу було 5 вересня 2018 року, а не день складання протоколу.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Однак, на час ухвалення судом першої інстанції рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі мало бути закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, в зв'язку з чим постанова в частині накладення стягнення, стягнення судового збору підлягає скасуванню, провадження - закриттю з підстав закінчення строків, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.

Підстави для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року в частині накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в сумі 850грн, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. - скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя