Провадження № 33/801/201/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Бурденюк С.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 року, 24.11.2018 року о 06 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 в м. Вінниця по проспекту Космонавтів, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 року, закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 мотивовано тим, що він не перебував за кермом автомобіля під час зупинки автомобіля працівниками поліції, знаходився на задньому пасажирському сидінні, а відвозив його додому його знайомий. Зазначає, що наявний у справі відеозапис з нагрудної камери поліцейського спростовує припущення працівників поліції, що автомобіль рухався в час, коли працівники поліції підійшли до його автомобіля.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, при цьому просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 -підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №303602 від 24.11.2018 року, 24.11.2018 року о 06 год. 10 хв. водій ОСОБА_2 в м. Вінниця по проспекту Космонавтів, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Розглянувши справу, суддя місцевого суду дослідив матеріали справи, допитав свідків, проте не мотивував в своєму рішенні, чому взяв до уваги пояснення працівників поліції та відкинув пояснення ОСОБА_2 та інших свідків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обов'язковим при такому правопорушенні . Вказана обставина залишається не з'ясованою і не узгоджується зі ст.266 КУпАП.

Викликають сумніви щодо пояснень свідків, які носять шаблонний характер з зазначеними у них відомостями щодо правопорушення без конкретизації обставин саме цього правопорушення (арк.с. № 5)

Так, ОСОБА_2 пояснив в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що працівники поліції підійшли до автомобіля в той час, коли автомобіль не рухався. Автомобілем він не керував, оскільки він вжив алкогольні напої і додому його завозив його знайомий. Він сидів на задньому сидінні автомобіля, на передньому пасажирському сидіння перебував його товариш. Зазначив, що з нагрудних камер поліцейського чітко вбачається, що коли працівники поліції підійшли до його автомобіля, то він знаходився на задньому сидінні. що спростовує факт його керування автомобілем в нетверезому стані.

Судом оглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейського, з якого дійсно видно, що ОСОБА_2 перебував на задньому сидінні автомобіля.

Висновок судді першої інстанції після перегляду відеозапису, наданого інспекторами поліції, що водій ОСОБА_2 пересів з водійського на пасажирське сидіння вказаного автомобіля, що підтвердив інспектор поліції ОСОБА_4, нічим не обґрунтований та ґрунтується на припущеннях. Той факт, що з автомобіля ніхто не виходив не може означати лише те, що водій пересів на заднє сидіння. Крім того, відеозапис не підтверджує керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, тому не може бути доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також з протоколу про адмінправопорушення не можливо зрозуміти, за яке саме правопорушення притягується ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння чи відмову від проходження від огляду на стан сп'яніння.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допитувались у судому засіданні в суді першої інстанції та підтвердили пояснення ОСОБА_2 щодо того, що він не керував в той день автомобілем. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з розважального закладу до проспекту Космонавтів в м. Вінниці завіз їх знайомий ОСОБА_7 на автомобілі. належного ОСОБА_2

З огляду на викладене, апеляційний суд не може спростувати доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні і неможливістю їх зібрання апеляційним судом, а зібрані та досліджені докази є суперечливими та не узгоджуються між собою.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, а усунути вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при умові,що ОСОБА_2.в судових засіданнях апеляційного суду вини не визнав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

На суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Керуючись ст. 55 Конституції України ст. 294 КУ п АП , суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 28.01.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП- скасувати.

Провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: