Справа № 466/5839/16-п Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/811/84/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника - адвоката ОСОБА_2,

потерпілого - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

представника ЛКП «Львівелектротранса» - ОСОБА_5,

потерпілого ОСОБА_6,

експерта ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює водієм трамвая в ЛКП «Львівелектротранс», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На постанову судді Демцьо Л.Ф. подала апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує, що вона не була присутня при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки жодного повідомлення про судове засідання не отримувала, та копія постанови їй не надсилалася. Про існування постанови довідалася коли ознайомлювалася з цивільною справою № 465/1314/17 у Франківському районному суді м. Львова, перед судовим засідання призначеним на 14.02.2018.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що ДТП трапилося 11.08.2015, протокол датований 21.06.2016, а постанова у справі винесена майже рік потому, а саме 21.07.2016. Вважає, що дані факти свідчать про фальсифікацію протоколу та зловживання особи, яка його склала. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складався у її відсутності. Також, вважає, що логічне тлумачення частини першої статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

Апелянт зазначає, що встановлення особи здійснено було з протоколу допиту від 17.08.2015, який не є документом, що посвідчує її особу.

Наголошує, що адміністративного правопорушення не вчиняла. В постанові суддя висловив свої пропущення, а не вмотивував рішення на встановлених фактичних обставинах, оскільки керувався протоколом про адміністративне правопорушення, складеним слідчим Фургало Р.Р. на підставі постанови від 29.04.2016, про закриття кримінального провадження № 0000579 від 25.08.2015, на підставі суперечливих даних, отриманих під час досудового розслідування. При цьому суддя не взяв до уваги дані з висновку комісійної судової автотехнічоної експертизи № 4124 від 24.12.2015. Таким чином у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на порушення нею правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтримала апеляційну скаргу зі змінами та пояснила, що вона 11.08.2015 керувала трамваєм № 1173 по маршруту № 2. Рухаючись з вул. Руської на пл. Митну у м. Львові. Виїжджала на вул. Винниченка коли її трамвай обігнав автомобіль і хотів заїхати на трамвайну колію попереду неї. Це трапилося перед поворотом на вул. Личаківську. Яка у неї була швидкість не знає, бо спідометра в трамваї немає, але приблизно 15-20 км/год. Рух не був інтенсивний, автомобілі, які стояли попереду повертали ліворуч на вул. Личаківську, оскільки горів червоний сигнал світлофора. Уникнути зіткнення з автомобілем у неї можливості не було. Водієм трамвая працює 30 років. Бачачи автомобілі, які стояли попереду руху трамвая, за 3 - 4 м до них зменшила швидкість, щоб зупинитися на червоний сигнал світлофора. Раптово на трамвайні рейки вискочив справа автомобіль марки «Renault» білого кольору. Це було безпосередньо перед трамваєм. Почала різко гальмувати і вже під час гальмування зіткнулася з автомобілем. Відстань між трамваєм і автомобілями, які стояли перед перехрестям, була достатня для нормальної зупинки трамвая. При вїзді на поворот швидкість була близько 10 км/год. До повної зупинки трамваю необхідно відстань 3-5 м, а після різкого гальмування трамвай суниться ще десь 2-3 метри. На тому місці технічних зупинок для трамвая немає, бо вони передбачені лише на схилах. У зустрічному напрямку автомобілів не було, лише в попутному. Дорожню обстановку бачила добре, відповідно на неї реагувала, по телефону не розмовляла, нікому квитки не продавала. Перед трамваєм безпосередньо стояв автомобіль «Toyota Land Cruiser» до якого було 5 метрів приблизно, від моменту зіткнення з автомобілем «Рено». Як рухався даний автомобіль до моменту зіткнення вона не бачила, бо слідкувала за дорогою.

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 пояснив, що момент зіткнення автомобіль «Рено» по відношенню до трамваю знаходився під кутом 28-30? і удар прийшов на задню частину автомобіля. Якби ОСОБА_3 заздалегідь перелаштовувався, то автомобіль стояв би більш паралельно до трамвайної колії. Крім того в той день водій ОСОБА_3 не пройшов огляд на стан спяніння. Сам ОСОБА_3 казав, що рухався, а не стояв перед поворотом. Тобто водій ОСОБА_3 не зміг вирівняти автомобіль для зупинки, а тому його автомобіль, перед поворотом, на трамвайну колію вїхав під кутом. Суд першої інстанції взяв до уваги другі покази ОСОБА_3, а не первинні, які дав на місці ДТП.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що його автомобіль під час перестроювання, для подальшого руху вліво, рухався швидше ніж трамвай та знаходився на відстані 40-45 м до стоячих автомобілів. Тобто для нього приблизно було 18-20 м вільного місця, а тому здійснив перестроювання для подальшого повороту на вул. Личаківську. У той момент зі стоячими автомобілями не зіштовхнувся. Перелаштувався за 45 м перед трамваєм. н вул. Підвальній рухався в правій крайній смузі на швидкості 10-15 км/год., обігнав трамвай, в районі «Арсеналу» перед правим поворотом зупинявся, оскільки там пішохідний перехід, який проїхав зі швидкістю приблизно 5 км/год., тобто трамвай мав швидкість таку ж, як і пішоходи 5 км/год. На той момент у нього швидкість була 15-20 км/год., але збільшив її щоб обігнати трамвай. Після зіткнення трамвай штовхав його автомобіль 18 м. Їдучи у правій смузі, перед початком перестроювання, відстань до стоячих автомобілів була приблизно 25-30 м. Включив лівий поворот і випередив трамвай на 15 метрів. При зіткненні його автомобіль був по відношенню до трамвая під кутом 28-30? (як зазначив експерт і він з цим згідний), а після зіткнення автомобіль розвернуло на кут 45-50?. На схемі місця ДТП не вірно відображено розташування транспортних засобів. Наполягає, що своїх показань не міняв і підтримує пояснення надані під час досудового розслідування. На місце ДТП приїхала швидка допомога і пропонували йому госпіталізацію, але він відмовився, лише зафіксували, що він перебував в гострому потрясінні, поїхав додому і ліг спати, бо погано себе почував. Слідчий надав йому якийсь папірець, але він на це не звернув увагу і лише наступного дня, коли зателефонував слідчому, довідався, що це було скерування на аналізи для виявлення наявності чи відсутності стану спяніння. Відстань від задньої частини автомобіля «Рено» до трамвая була приблизно 5 м, коли перестроївся. Яка швидкість точно у трамвая була сказати не може, але він його випередив, з якою точно швидкістю не знає. Від місця перестроювання до місця зіткнення було приблизно 15 м.

У судді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 11 серпня 2015 року о 16 год. 45 хв. по вул. Винниченка у м. Львові їхали автомобілі «БМВ», «ВАЗ 2106», «ОСОБА_8 Крузер», «Ауді». Відчув позаду тиск на автомобіль і раптово відбулися зіткнення транспортних засобів, в тому числі і трамвая. Автомобіль «Рено» зупинився на крилі його «БМВ». На місце ДТП першим прибув слідчий, який підійшов до водія ОСОБА_3 та поцікавився самопочуттям, після чого сфотографував страховий поліс. Потім приїхала швидка допомога. Особисто він давав слідчому пояснення, як свідок, хоча не зрозуміло навіщо було порушувати кримінальне провадження, адже потерпілих не було. Постанову про закриття кримінального провадження скасували, провели дві експертизи, після чого знову закрили кримінальне провадження та оформили протокол про адміністративне правопорушення. Його автомобіль отримав удар в задню ліву частину. На його думку швидкість трамвая та автомобіль «Рено» була висока, оскільки вони до нього швидко наблизилися, але точно сказати не може так, як все відбулося миттєво; можливо швидкість трамвая була 10 км/год. Від удару автомобілі, які стояли перед світлофором, були зміщенні в сторону бордюру. На даний час предметом судового розгляду є постанова по справі про адміністративне правопорушення, але в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказової бази і він це, як юрист, підтверджує. Того дня він їхав зі стоянки на вул. Валовій. Рух був не завантажений. Зупинився перед червоним сигналом світлофора і раптово відчув рух позаду та відбулося зміщення його автомобіля.

Викликаний в суд апеляційної інстанції експерт ОСОБА_7, який має 39 років стажу експертної діяльності, та надавав експертні висновки по даній справі, пояснив наступне. Дві перші експертизи: судова автотехнічна та транспортно-трасологічна, проводилися в межах кримінального провадження, на підставі постанов слідчого та пояснень водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_3 Відповідно мали два протилежні висновки експертиз. Після того, постановою слідчого була призначена експертиза, де чітко ставились питання про технічні можливості транспортних засобів та дії водіїв. У результаті чого було зясовано, що показання водія трамвая ОСОБА_1 про те, що автомобіль «Рено» виїхав на трамвайну колії перед трамваєм на відстані 1-2 м є технічно неспроможними. Пояснення ОСОБА_3 про те, що він їхав зі швидкістю 10-15 м, коли обігнав трамвай та перестроївся, технічно не спростовані. Експерт зазначає, щоб повністю зупинити трамвай, який їде зі швидкістю 15 км/год., необхідно відстань 10,6 м, це зупинковий шлях. При швидкості руху трамвая 10 км/год. зупинковий шлях становитиме 6,3 м. Якщо задавати інші параметри, то і результати будуть інші тому, що при цьому враховуються різні дані. Щодо куту зіткнення то це все є відображено у висновку експерта ЛНДІСЕ № 385 від 12.03.2016. Автомобіль «Рено» дійсно знаходився не паралельно до трамваю, в момент перестроювання, а під кутом. Маневр перестроювання автомобіль «Рено» не закінчив.

Експерт наголошує, що є гальмівний шлях і зупинковий шлях. Гальмівний шлях у трамвая при екстреному гальмуванні становить 3,6 км/год. При швидкості трамвая 15 км/год. зупинковий шлях буде становити 10,6 км/год., а при екстреному гальмуванні 7,2 км/год. Про величину сповільнення трамвая нічого зараз сказати не може, оскільки необхідно враховувати пошкодження автомобілів. Те, що грунтовий осад був розкиданий на відстані 14 метрів та шириною 5 м, то слід вважати, що ця зона утворилася від початку зіткнення транспортних засобів до моменту їх зупинки, але це субєктивна оцінка дій водіїв. Висновки трьох експертиз були здійсненні на підставі чітких вихідних даних, а не на припущеннях. У справі є належні та допустимі докази на підставі чого винесена постанова про закриття кримінального провадження. У слідчого на той момент були дані про моменти зіткнення транспортних засобів, в тому числі і трамвая з іншими автомобілями, а тому органом досудового розслідування чітко встановлені обставини кримінального провадження. На його думку аргументи викладені в апеляційній скарзі є не допустимими, оскільки спростовані матеріалами даної справи. Дії водіїв трамвая та автомобіля «Рено» є технічно неспроможними з врахуванням їх пояснень.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу зі змінами, міркування потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_4, які просили залишити постанову судді без зміни, а апеляційну скаргу зі змінами - без задоволення, думку потерпілого ОСОБА_10, який залишив вирішення апеляційної скарги зі змінами на розсуд суду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволення не підлягає з таких підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк їй слід поновити, оскільки ОСОБА_1 не було належним чином проінформовано про закриття кримінального провадження, протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі та відома ОСОБА_1; у судові засідання явку ОСОБА_1 належним чином забезпечено не було, копії постанови судді їй скеровано не було; суддя усунувся від зясування всіх обставин справи.

При цьому висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та неповноту з'ясування обставин справи, оскільки висновки суду першої інстанції підтверджуються сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні суду апеляційної інстанції доказами.

Так, висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, висновками експертів та поясненнями експерта ОСОБА_7, який в суді апеляційної інстанції наголосив на тому, що є два варіанти розвитку події, але все залежить від пояснень кожного з водіїв та вихідних даних. По тих поясненнях, які дали водії дії кожного з ним слід вважати технічно неспроможними, або такими, що не мають технічного змісту.

У судовому засіданні апеляційного суду, як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 підтвердили свої пояснення, які давали під час досудового слідства, крім того кожен окремо, надав пояснення в суді апеляційної інстанції.

Вважаю, що суддя підставно закрив провадження у справі на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки подія відбулася 11 серпня 2015 року, постанова про закриття кримінального провадження винесена 29 квітня 2016 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений 21 червня 2016 року, а справа до суду першої інстанції надійшла лише 01.07.2016.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що вона діяла правильно і правил дорожнього руху не порушувала є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю доказів зібраних і перевірених у суді апеляційної інстанції.

Неповнота з'ясування обставин справи, яка допущена суддею суду першої інстанції, усунута при апеляційному перегляді справи, шляхом отримання пояснень експерта та учасників ДТП.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою.

Обставини, які б виключали провадження у справі відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 липня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ст. 124 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду ОСОБА_11