Дата документу Справа № 332/103/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/103/19 Головуючий в 1 інст. Яцун О.С.
Провадження № 33/807/211/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, за апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_4, судовий збір у розмірі 384,20 грн.

В постанові суду вказано, що 01.01.2019 об 11-26 годині поблизу буд. 27 по вул. Північне шосе у м. Запоріжжі ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2, перебуваючи у стані наркотичного спяніння, відповідно до висновку лікаря-нарколога №10 від 01.01.2019. Огляд проводився в установленому законом порядку в КУ ЗОНД ЗОР. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9а ПДР України.

Стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_5 зазначає, що оскаржувана постанова не була йому вручена судом, а лише оголошено накладене стягнення. У звязку з хворобою не мав змоги вчасно подати апеляційну скаргу. Крім того, строк на апеляційне оскарження пропущено, через те, що адвокат, з яким укладено угоду, не виконав свої обвязки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, зазначає, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для направлення на медичний огляд. В медичному закладі не проведено огляд лікарем, не виміряно тиск та пульс. Надано одну ємність для відібрання біологічного зразку. Будь-які права працівниками поліції не розяснялись. В медичному закладі проведено дослідження сечі за допомогою тесту «Wondfo», вказаний тест має попереднє значення і потребує клінічних досліджень, які не проводилися. Крім того зазначає, що 01.01.2019 він наркотичні засоби не вживав та у стані наркотичного спяніння не перебував. Вранці 30 грудня 2018 року у звязку із загостренням захворювання спини, для зняття больового синдрому, він вживав незначну кількість марихуани.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову а справу закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову судді скасувати та закрити провадження у справі; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні ОСОБА_5 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 23.01.2019 посилаючись на поважність пропуску цього строку. Встановлено, що ОСОБА_5 з 28.01.2019 перебував на амбулаторному і стаціонарному лікуванні. Крім того ОСОБА_5 звертався за юридичною допомогою до адвоката ОСОБА_6 з яким уклав усну домовленість щодо представлення інтересів ОСОБА_7 у цій справі, однак останній умови домовленості не виконав. Вважаю що вказані обставини можуть вважатися як поважні причин пропуску строку на апеляційне оскарження тому строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях "Енгель та інші проти Нідерландів", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Швидка проти України" та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні, тому спрощеного підходу для розгляду справ такої категорії є неприпустимими, доводи особи яка притягається до відповідальності мають бути ретельно перевірені, а в разі невизнання вини, належним чином спростовані, висновки судді ж повинні бути належним чином обґрунтовані і вмотивовані.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 078472, 01.01.2019 об 11-26 годині поблизу буд. 27 по вул. Північне шосе у м. Запоріжжі ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2, перебуваючи у стані наркотичного спяніння чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Ці обставини визнані суддею місцевого суду доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками судді неможливо погодитися виходячи з наступного.

Не визначаючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_3зазначав, що він не знаходився у стані наркотичного спяніння коли під час керування транспортним засобом був зупинений поліцейськими. Натомість пояснював, що в лікувальних потребах вживав незначну кількість наркотичного засобу марихуани, напередодні події, а саме 30 грудня 2018 року, і не погоджувався з результатами проведеного аналізу.

Суддя покази ОСОБА_4 фактично визнав хибними, і дійшов висновку, що вчинення останнім правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 078472, рапортом поліцейського від 01.01.2019, направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння №10 від 01.01.2019, відеозаписом від 01.01.2019 з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, вказані докази в повній мірі не спростовую доводи ОСОБА_4про те, що останній 01.01.2019, в момент коли він керував транспортним засобом не перебував в стані наркотичного спяніння і безсумнівно не вказують на його вину.

Беззаперечно встановлено, що огляд ОСОБА_4проводився в медичному закладі за допомогою тесту «Wondfo». На відеозапису з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано період проведення огляду ОСОБА_4 в медичному закладі, тому його доводи на предмет того, що він не погоджувався з результатами цього тесту є переконливими. Згідно з інструкцією експрес тесту «Wondfo», результат необхідно оцінити через 5 хвилин, зазначено не оцінювати результат пізніше ніж через 5 хвилин. Перевірити чи були дотримано вказану процедуру особою, яка проводили аналіз не можливо, через відсутність відеозапису. В журналі протоколів проведення імунохроматографічного дослідження швидкими тестами, інформація про час і тривалість проведення тестування ОСОБА_4 також відсутня. При цьому слід зазначити, що відповідно до опису вказаного тесту, будь-які результати тесту підлягають клінічному аналізу. Результати же вказаного тесту є попередніми, забезпечують тільки кількісні показники (вживала чи не вживала особа наркотичний засіб), результат аналізу не відображає концентрацію наркотичного засобу в організмі особи. На переконання суду апеляційної інстанції, при тому, що ОСОБА_3 не погоджувався з результатом швидкого тесту зокрема і медичним висновком про його перебування в стані спяніння взагалі, стосовно останнього мав би проведений саме клінічний аналіз, однак такий аналіз не проводився.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735 вбачається, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Встановити чи було дотримано положення вказаного пункту Інструкції і чи розяснювалось ОСОБА_4 право пройти клінічний аналіз на стан наркотичного спяніння (що вочевидь було б зроблено останнім, враховуючи ту обставину, що він не погоджувався с результатами швидкого тесту), так саме не виявляється можливим.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, встановлені під час апеляційного розгляду обставини вказують на те, що при розгляді справи суддя припустився спрощеного підходу при її розгляді, хоча і дослідив докази, однак не надав належної оцінки обставинам, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, тому постанову судді не можливо визнати законною, через що вона підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Перевіривши докази у справі на достатність, та проаналізувавши їх у сукупності, щодо прийняття остаточного судового рішення, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_4, задовольнити і поновити йому вказаний строк

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4Ю закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1