Провадження № 3/760/2509/19
в справі № 760/5312/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, за участі адвоката Сметана В.М., ОСОБА_1 , який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, працює в Державній установі «Інститут епідеміології та інфекційних хвороб», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 304380 від 18.02.2019 року ОСОБА_1 18.02.2019 року о 10 год. 00 хв. керуючи автомобілем марки «Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 , в м. Києві на перехресті вул. М. Амосова 2 та вул. Клінічна , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Солом`янська, не надала перевагу в русі автомобілю марки «Renault Sandero» д/з НОМЕР_2 , який рухався по головній смузі та скоїла з ним зіткнення. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії водія автомобіля марки «Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 124 КУпАП, так-як на думку правоохоронних органів нею були порушені вимоги п. 2.3 б, 16.11 ПДР.

ОСОБА_1 свою вину в вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала та у письмових поясненнях щодо обставин ДТП вказала, що 18.02.2019 року керуючи автомобілем марки «Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 в м. Києві по вул. М. Амосова в напрямку вул. Клінічної, зупинилась на перехресті відповідно до вимог знаку «Поступитись дорогою». На перехресті дорожнє покриття було повністю покрите льодом. Автомобіль марки «Renault Sandero» д/з НОМЕР_2 їхав по головній дорозі здійснюючи лівий поворот, під час повороту автомобіль занесло на льоді, внаслідок чого автомобіль марки «Renault Sandero» д/з НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем марки «Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 у правий передній бампер. Після чого з автомобілем марки «Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 , який стояв на місці, здійснив зіткнення автомобіль марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 .

У зв`язку з тим, що матеріали справи містять загалом дві суб`єктивні і одна одній суперечливі версії водіїв (водія автомобіля марки «Renault Sandero» д/з НОМЕР_2 ОСОБА_2 , водія автомобіля марки «Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , водія автомобіля марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 ОСОБА_3 ), захисником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_4 для встановлення обставин пригоди було подано до ТОВ «Столичне бюро Судових Еспертиз» клопотання про залучення експерта для проведення транспртно- трасологічного та автотехнічного дослідження.

На вирішення експерту поставлені наступні питання:

1.Виходячи із загальних контактуючих зон на транспортних засобах (ТЗ) - учасниках ДТП, фото з місця пригоди, виконаних в день ДТП та схем з відповідей КП «Центр організації дорожнього руху» №053/04-14/1608 від 01.04.19р. та КП «Київавтодор» №01-19/9/1145 від 15.04.19 р. чи могло розташовуватися «місце зіткнення» автомобілів «Renault Sandero» і «Peugeot 307» відповідно до схеми місця ДТП від 18.02.19р? Де було розташовано реальне місце контакту зустрічних автомобілів «Renault Sandero» і «Peugeot 307» відносно ширини проїзної частини та умовного центру перехрестя?

2.Чи технічно обґрунтовані пояснення водіїв автомобілів «Renault Sandero» ОСОБА_2 , «Peugeot 307» ОСОБА_1 та «Toyota Corolla» ОСОБА_3 відносно обставин ДТП та механізму ДТП ?

3.Як мали діяти водії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації відповідно до вимог ПДР України?

4.З урахуванням напрямку слідування водія автомобіля «Peugeot 307» ОСОБА_1 по головній дорозі (вул. М. Амосова) з подальшим наміром з`їзду на другорядну дорогу (вул. Клінічна) чи має якесь відношення п. 16.11 ПДР України з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 304380 від 18.02.2019 року до даної ДТП?

5.Чиїми діями із зазначених водіїв була створені небезпечна та аварійна дорожні ситуації в ході попарних взаємних контактів ТЗ ?

На виконання вказаного клопотання експертом ТОВ «Столичне бюро судових експертиз» було надано висновок від 10 травня 2019 року № 1-05/19 експертного транспортно - трасологічного та автотехнічного дослідження по факту ДТП з участю автомобілів «Renault Sandero» д/з НОМЕР_2 , Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 , «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 .

Відповідно до висновків викладених в даному експертному досліджені:

1.Розташування місця контакту («місця зіткнення») автомобіля «Renault Sandero» і «Peugeot 307» в точці поз. 5 схеми місця ДТП від 18.02.19 р. виключене, з причин наведених в дослідницькій частині даного висновку експертного дослідження.

Реальне місце контакту зустрічних автомобілів «Renault Sandero» і «Peugeot 307» розташовувалось на стороні руху автомобіля «Peugeot 307», який стояв в межах своєї смуги руху і не доїхав до умовного центру перехрестя.

2.Пояснення водія автомобіля «Renault Sandero» ОСОБА_2 є технічно обґрунтованим лише в частинах напрямку руху автомобіля «Renault Sandero» та у контакті із зустрічним автомобілем «Peugeot 307».

З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, версія водія автомобіля «Renault Sandero» ОСОБА_2 в частині «не надання дороги» (тобто рухомого стану) автомобіля «Peugeot 307» на момент контакту цих ТЗ є технічно неспроможною.

З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, версія водія автомобіля «Peugeot 307» ОСОБА_1 в частинах надання дороги зустрічному автомобілю «Renault Sandero», нерухомого стану керованого нею автомобіля «Peugeot 307», який перед наїздом на нього зустрічним автомобілем «Renault Sandero», перебував на своїй стороні руху та не доїхав до умовного центру перехрестя, на відворот вправо автомобіля «Renault Sandero» перед ДТП, можливого маневрування автомобілем «Renault Sandero» після наїзду на автомобіль «Peugeot 307» та більш пізнього по відношенню до першого ДТП наїзду автомобілем «Toyota Corolla» на нерухомий автомобіль «Peugeot 307» є технічно обґрунтованими.

Версія водія ОСОБА_3 в частині втрати ним керованого стану над його автомобілем «Toyota Corolla» на ожеледиці при намаганні виконати поворот та подальший наїзд керованого ним автомобіля «Toyota Corolla» на автомобіль «Peugeot 307» є технічно обґрунтованою.

3.Відповідно до вимог п.п. 1.5, 2.36), 16.13 та 16.14 Правил дорожнього руху України (ПДР) водієві автомобіля «Peugeot 307» ОСОБА_1 , рухаючись в умовах ожеледиці на складному за конфігурацією перехресті, де головна дорога змінює напрямок руху (повертає вправо) перед зміщенням з головної дороги вліво та слідуванні прямо «Renault Sandero» (який наближався з правого боку) та зупинитися автомобілем «Peugeot 307» в межах виділеного напрямку, не доїжджаючи до умовного центру перехрестя.

Відповідно до вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.36), 11.3, 12.1 та 13.3 ПДР водієві автомобіля «Renault Sandero» ОСОБА_2 , рухаючись в умовах ожеледиці, на складному за конфігурацією перехресті, де головна дорога змінює напрямок руху (повертає вліво) при відсутності ліній горизонтальної дорожньої розмітки, які б на повороті поділяли зустрічні напрямки, необхідно було рухатися виключно в межах подовження правої сторони руху вул. Солом`янської якомога ближче до правого краю проїзної частини (як мінімум правіше від умовного центру перехрестя) і підтримувати таку швидкість та застосовувати такі прийоми керування, які б дозволили проїхати повз зустрічний автомобіль «Peugeot 307» (який стояв і мав би потім перетинати смугу руху автомобіля «Renault Sandero») з бічним інтервалом не менше ніж 1,0м.

Відповідно до вимог п.п. 1.5, 2.36), 11.3, 12.1 та 13.3 ПДР водієві автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_3 , при наближенні в умовах ожеледиці до складного за конфігурацією перехрестя, де вже сталася ДТП, необхідно було рухатися з таким швидкісним режимом руху і застосовувати такі прийоми керування, які б дозволили оминути автомобіль «Peugeot 307» та зустрічний автомобіль «Renault Sandero», що стояли на перехресті для чого при наявності між автомобілем «Peugeot 307» і правим краєм проїзної частини коридору у 2,5м (і більше), можливо було проїхати по головній дорозі в межах своєї сторони руху, а за відсутності такого коридору справа, обрати таку траєкторію руху з виїздом на бік зустрічного руху та мати на увазі, що водії зустрічного напрямку руху мають перевагу у русі.

4.З відомих і несуперечливих обставин по справі відій автомобіля «Peugeot 307» ОСОБА_1 рухалася по головній дорозі (вул. Амосова) і мала намір з`їзду на другорядну дорогу (вул. Клінічна), тому з технічної точки зору, кваліфікація дій водія ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення (серії БД №304308) по п. 16.11 ПДР до даної дорожньо-транспортної ситуації ніякого відношення не має взагалі, так як п. 16.11 ПДР стосується водія ТЗ, що вїзжає з другорядної дороги на головну.

5.3 причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, при першому за почерговістю ДТП (при контакті автомобіля «Renault Sandero» з нерухомим зустрічним автомобілем «Peugeot 307») і небезпечна, і аварійна дорожні ситуації були створені одноособовими діями водія автомобіля «Renault Sandero» ОСОБА_2 , які суперечили вимогам п.п. 1.2, 1.5, 2.36), 11.3, 12.1 та 13.3 ПДР.

З причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку, при другому за почерговістю ДТП (при контакті автомобіля «Toyota Corolla» з нерухомим після першого ДТП автомобілем «Peugeot 307») і небезпечна, і аварійна дорожні ситуації були створені одноособовими діями водія автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_3 , які суперечили вимогам п.п. 1.5, 2.36), 11.3, 12.1 та 13.3 ПДР.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Згідност ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення статті 245 КУпАП визначають, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається з наданих суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 304380 від 18.02.2019 року, висновку від 10 травня 2019 року № 1-05/19 експертного транспортно - трасологічного та автотехнічного дослідження по факту ДТП з участю автомобілів «Renault Sandero» д/з НОМЕР_2 , Peugeot 307» д/з НОМЕР_1 , «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 , письмових пояснень учасників ДТП, відповіді КП «Центр організації дорожнього руху» № 053/04-14/1608 від 01.04.19р., відповіді КП «Київавтодор» № 01-19/9/1145 від 1504.19р., схемою ДТП, дії ОСОБА_1 не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та його наслідками.

Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП, а тому її відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ст. 124 КУпАП виключається.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за діяння, яке на момент його вчинення не є правопорушенням.

Накладення стягнення на особу без відповідного закону не допускається.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто правопорушенням не являється, а дана особа не може бути піддана адміністративному стягненню на підставі зазначеної норми.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська