ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5874/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р. м.Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2019 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по Південному мосту в м. Києві, в порушення п. 10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження обох зазначених транспортних засобів. Після цього, ОСОБА_1 в порушення п. 2.10 а) ПДР України залишив місце ДТП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у скоєнні зазначеного правопорушення визнав частково та пояснив, що 11.08.2019 року приблизно о 15 год. 30 хв. він рухався по Південному мосту у сторону лівого берега в крайній правій смузі руху. Оскільки у правій полосі проводились ремонтні роботи, він зробив маневр у ліво та в цей момент відбулось зіткнення з вантажним автомобілем «DAF». Вказував, що саме автомобіль «DAF» зачепив його автомобіль у лівий задній бампер. Після цього, ОСОБА_1 різко прийняв у право та зупинив автомобіль. Поспілкувавшись із водієм автомобіля «DAF», вони дійшли згоди щодо відсутності один до одного будь-яких претензій, а тому поїхали з місця зіткнення. Стверджував, що водій автомобіля «DAF» також залишив місце ДТП, оскільки через декілька хвилин після зіткнення обігнав його автомобіль по просп. М. Бажана.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 257341 від 14.08.2019 та серії ДПР18 № 257342 від 14.08.2019, схему місця ДТП, письмові пояснення потерпілого, рапорт поліцейського, копії фото, відеозапис, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 при перестроюванні з правої смуги руху у ліву не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого не уник зіткнення з автомобілем «DAF» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по смузі, на яку він мав намір перестроїтись, хоча мав можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України. Крім того, судом встановлено, що після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, порушивши вимоги 2.10 а) ПДР України. Обговорюючи позицію водія ОСОБА_1 суд не приймає його доводи, що саме водій автомобіля «DAF» скоїв наїзд на його автомобіль, оскільки вони не підтверджені належними доказами та спростовуються показами самого ОСОБА_1 , який у судовому засіданні зазначив, що саме він здійснював маневр перестроювання із правої смуги руху у ліву.

Крім того, суд не може врахувати доводи ОСОБА_1 , який пояснив, що залишив місце ДТП через те, що водії домовились про відсутність претензій один до одного, оскільки положення п. 2.10 а ПДР України не передбачають можливості водієві залишити місце ДТП у разі суб`єктивної оцінки наслідків цієї ДТП. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що водіями не складався «європротокол».

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля «DAF» також залишив місце пригоди, то слід зазначити, що він не позбавлений можливості ініціювати притягнення водія ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що протоколи він підписав без належного ознайомлення з матеріалами справи та під тиском інспектора поліції, оскільки вони не підтверджуються належними доказами.

Щодо невідповідності схеми ДТП обставинам викладеним у протоколі, суд вважає доводи ОСОБА_1 в цій частині не належними, та не вбачає підстав для повернення протоколів для дооформлення.

Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, при досліджених судом обставинах порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, що спричинило ДТП та пошкодження транспортних засобів, а також порушив вимоги п. 2.10 а) ПДР України, залишивши місце ДТП, тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 36, 124, 122-4, 251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв