11.07.2019 Срв :637/823/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н., розглянувши адміністративний матеріал №637/823/19 (3/637/279/19) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інд. код НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпроАП України.

Роз`яснені права, передбачені ст.268 КпроАП України, ст.63 Конституції України,-

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 30 червня 2018 року приблизно о 13.30 годині гр. ОСОБА_1 в приміщенні адміністративної будівлі Шевченківського ВП, розташованої в с.м.т.Шевченкове Харківської області по вул.Центральній, 31 порушував громадський порядок, а саме виражався нецензурною лайкою на законну вимогу о/у СКП ст.л-т поліції Талалаєнка Д.В. припинити адміністративне правопорушення не відреагував при цьому продовжував висловлюватися нецензурною лайкою у бік працівників поліції. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.185 КУпроАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні вказанного правопорушення не визнав, пояснивши, що в зазаначений період працівниками поліції був доставлений до слідчого ОСОБА_2 Ю.М.. Перебуваючи в її кабінеті вона дала на підпис незрозумілі документи, від підпису він відмовився. На підставі цього він став оспорювати цей факт з слідчим та іншими працівниками поліції, які його змушували підписатися під документами. Зазначає, що протокол було складено безпідставно та не обґрунтовано, а під час складання вищезазначеного протоколу працівниками поліції було допущено ряд суттєвих порушень норм законодавства, як Конституції України, так і Кодексу про адміністративні правопорушення, Закону України Про поліцію, а також інших законів та нормативно правових актів. Також доповнив, що злісну непокору на вимоги працівників поліції не вчиняв.

Суддя вислухавши правопорушника, вивчивши матеріали справи дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналізуючи чинний КУпАП зі змінами, вбачається, що з 14.07.2015 року важливим елементом складу адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП є об`єктивна сторона правопорушення, яка виражається у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку (формальний склад).

Так, дане правопорушення обовязково передбачає наявність законної вимоги співробітника саме поліції. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Таким чином, при оформленні протоколу допущено грубі порушення вимог чинного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо самої непокори, то слід зауважити, що відповідно до рішення Конституційного суду України по справі N 1-28/2011 від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011, відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями… Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника … у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, і з рішення (Постанови) Верховного Суду України від 03.03.2014 року по справі №5-49к13, прийнятого, внаслідок постановлення Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (Заява № 20372/11, статус остаточного 11.07.2013 року).

Також, з урахуванням п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 року №10-рп/2011 по справі (№ 1-28/2011), необхідним є зясування суті непокори для надання висновку про її злісність.

Системний аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

Відповідно до змісту зазначеного протоколу, не вказано, на підставі яких приписів та якого саме закону ґрунтується вимога (розпорядження) працівника поліції, крім того, в ньому фактично не зазначено суть адміністративного правопорушення, тобто не вказано яке законне розпорядження було не виконано ОСОБА_1 , та не зазначено у відношенні кого із співробітників поліції була спрямована «злісна непокора» і в чому саме непокора виявилася. Наслідком такої непокори мало б бути затримання правопорушника. Відомості що свідчили б про злісну непокору або затримання ОСОБА_1 у встановленому законом порядку як наслідок порушення закону, в матеріалах адміністративної справи відсутні, а пояснення та рапорти працівників поліції не є тими доказами, що можуть усунути неповноту даних протоколу про адміністративне правопорушення і не містять достатньої об`єктивної інформації про зазначені події.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серія ГР № 143403 від 05.06.2019 року, працівниками поліції допущено ряд порушень вимог чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 185 КпАП України, оскільки останній не вчиняв дії, які містять ознаки злісної непокори, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п.1 ст. 247 КпАП України.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Між тим, відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАПпровадження, в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Законність рішення суду визначається також законністю дій посадових осіб що складали протокол про адміністративне правопорушення.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином, вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 7, 247, 256, 279, 280, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області

СУДДЯ