ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1030/19 Справа № 171/1126/19 Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисника Галайдюка Ф ОСОБА_1 І ОСОБА_1 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , та самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2019 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

захисника - Галайдюка Ф.І.

потерпілої - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката - Кудлюка О.І.,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що 28.05.2019 року об 11 год 50 хв. у м. Апостолове по вул. Мічуріна водій ОСОБА_2 керувала автомобілем Деу Ланос державний номер НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху, не впевнившись в безпечності маневру, скоїла зіткнення з мопедом Хонда Дио б/н під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль та мопед отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.10.1 ПДР.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Галайдюк Ф.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що постанова є незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_2 і тому підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що постанову судом першої інстанції винесено при не об`єктивному, односторонньому, упередженому та поверхневому розгляді справи. Судом першої інстанції не було взято до уваги порушення іншим учасником ДТП положень ПДР, що стало у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, також не надано оцінки щодо порушень співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлення зі схемою ДТП та вручення її копії водію. Крім того, співробітниками поліції було порушено право ОСОБА_2 на надання юридичної допомоги, передбачене ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що потягло за собою відсутність підпису особи, яка притягається до відповідальності, в протоколі. З цих підстав судом першої інстанції даний протокол не міг бути взятий до уваги.

ОСОБА_2 у своїй скарзі зазначає, що в судовому засіданні в суді першої інстанції свою вину не визнавала, а пропонувала гроші ОСОБА_3 лише через співчуття до дитини, яка забилася при падінні з мопеду. Також вважає, що уникнути зіткнення у неї не було технічної можливості. При цьому стверджує, що вона не здійснювала обгін, як зазначено в постанові суду першої інстанції, їхала по своїй полосі руху та здійснювала поворот наліво. Матеріали справи не містять письмових допустимих доказів вини ОСОБА_2 в настанні даної ДТП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та її захисник Галайдюк Ф.І. підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_3 та її представник - адвокат Кудлюк О.І. заперечували проти задоволення апеляційних скарг, та просили залишити постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_2 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали, допитав ОСОБА_2 та потерпілу ОСОБА_3 та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 124 КУпАП Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Винні дії ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 330737 від 06 червня 2019 року, в якому вказано обставини вчинення даного правопорушення;

- рапортами інспектора Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Білівського В.А., де разом з повідомленням про настання ДТП зазначені обставини ДПТ;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка засвідчила напрямок руху водія ОСОБА_2 та обставини ДТП та поясненнями потерпілої ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду місця ДТП та план-схемою до протоколу огляду;

- фотокартками з місця ДТП.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянтів на те, що причинно-наслідковий зв`язок з настанням ДТП вбачається в діях водія скутера ОСОБА_3 , є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

Натомість, слід зазначити, що обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині відсутності її вини в скоєнні ДТП не заслуговують на увагу, оскільки вона зазначає сама в своїй скарзі, що включила сигнал повороту ліворуч, в той час як на фото з місця ДТП чітко вбачається, що автомобіль зупинився за перехрестям, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не намагалась повертати ліворуч, а їхала прямо в напрямку свого руху, що спростовує її твердження, викладені в апеляційній скарзі. Також не можна взяти до уваги твердження апелянта ОСОБА_2 щодо того, що вона не мала технічної можливості уникнути зіткнення, оскільки це спростовується її ж твердженнями, що вона заздалегідь бачила скутер, який рухався попереду неї, та, всупереч, наблизилась до нього надто близько, в порушення п.13.1 ПДР України. Твердження водія ОСОБА_2 щодо відсутності водійського посвідчення водія скутера не може бути взята до уваги, оскільки ця обставина не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Крім того, апелянт ОСОБА_5 , який є захисником ОСОБА_2 , стверджує в апеляційній скарзі, що ОСОБА_2 не підписувала протокол про адміністративне правопорушення, не була ознайомлена та не підписувала схему ДТП, не відповідає дійсності, оскільки в протоколі серії БД №330737 міститься підпис ОСОБА_2 в графі про ознайомлення з місцем розгляду справи та в графі про отримання тимчасового дозволу на керування автомобілем. Також присутній підпис ОСОБА_2 і в схемі ДТП, з кресленням якої вона погодилась, засвідчивши це своїм підписом.

Доказів, які не досліджувались судом першої інстанції, апелянтами не надано.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та доведеності її винних дій, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, а тому в цій частині апеляційних скарг не вбачає підстав для їх задоволення, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника Галайдюка Ф.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко