Провадження № 3/161/279/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 31 січня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 непрацюючого, РНОКПП невідомо,

-за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 11.11.2018 року, о 01 год. 07 хв., в м. Луцьк по вул. Глушець керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія,у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер».

Правопорушник на розгляд справи в суд не з'явився.

Зважаючи на те, що розгляд справи відкладався в зв'язку з неявкою ОСОБА_1, а також на вимоги статті 38 КУпАП, яка регламентує строки накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення, з метою забезпечення виконання завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення, недопущення уникнення від відповідальності та понесення стягнення винною особою за вчинене правопорушення за спливом строків накладення адміністративного стягнення, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності особи, що притягується до відповідальності, за наявними у справі матеріалами.

Суд зважує на ті обставини, що правопорушник, який повідомлявся про кожне судове засідання судовими повістками, які надсилалися на адресу зазначену в протоколі зі слів самого ОСОБА_1, а також через судове оголошення, в судові засідання не з'являвся, будь-яких клопотань на адресу суду не надавав, тобто не виявляв бажання особисто бути присутнім в судовому засіданні для дачі пояснень.

Поміж цього, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення було складено 11 листопада 2018 року в присутності особи, що притягується до відповідальності, тобто ОСОБА_1 протягом майже 3-х місяців було відомо про те, що щодо нього порушено справу про адміністративне правопорушення, однак останній не вживав будь-яких заходів, щоб дізнатись про долю складених відносно нього протоколів.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, стверджується дослідженим в ході судового розгляду протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 319785, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, показання приладу «DRAGER» з якого вбачається, що рівень алкогольного сп'яніння визначено у розмірі 1,14%, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, записами з нагрудного відеореєстратора поліцейського, поясненнями свідків, довідкою про відсутність повторності від 14 листопада 2018 року.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Із врахуванням викладеного, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винність ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1, за ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, що знижує його увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, за наступними реквізитами: найменування суду - Луцький міськрайонний суд Волинської області, назва податку - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), банк - ГУДКСУ у Волинській області, код банку 899998, номер рахунку 3002, одержувач коштів УК у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030101, ідентифікаційний код одержувача 38009628.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій