Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/111/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі Верещагіній В.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Поліщук Ю.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено за провину те, що він 04 грудня 2018 року приблизно о 21.45 год., керував автомобілем «Фольксваген-Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Г. Жадова, 23А, що в м. Кропивницькому з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) і в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовився від проходження у медичному закладі огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами, показаннями свідків, а також відеозаписом обставин пригоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді районного суду, як незаконну та необґрунтовану, а провадження в справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 , з посиланням на ряд рішень Європейського суду з прав людини (Малофєєва проти Росії, Карелін проти Росії, Ірландія проти Сполученого Королівств та Коробов проти України) ст. 6 Конвенції про захист прав людини, а також ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості, обґрунтовує незаконністю дій працівників патрульної поліції щодо його затримання, застосуванню до нього фізичного насильства, а також грубе порушення вимог Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, ст. 266 КУпАП та його права на захист.

Зокрема ОСОБА_1 зазначає про те, що 04 грудня 2018 року, близько 21.45 год. він автомобілем не керував, перебуваючи біля будинку своїх сестер ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , жодних правил дорожнього руху не порушував і взагалі не був учасником дорожнього руху.

Однак працівники патрульної поліції, на думку ОСОБА_1 , безпричинно звинуватили його у керуванні автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, безпідставно вимагали у нього представити посвідчення водія, технічний паспорт та страховий поліс, а коли він намагався пояснити, що він в даному випадку не зобов`язаний надавати їм будь-які документи, то поліцейські із застосуванням грубої фізичної сили, газового балончики, повалили його на землю, натягнули кайданки і доставили до відділку поліції.

В результаті незаконних дій працівників патрульної поліції, застосування фізичної сили та спецзасобів, він після звільнення змушений був звернутися за медичної допомогою і опинився на лікарняному ліжку з переломами, ЗЧМТ, чисельними гематомами по всьому тілу та саднами.

ОСОБА_1 стверджує, що положення Закону України «Про національну поліцію» Інструкція про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, ст. 266 КУпАП не передбачають і не дають право працівникам поліції примусово із застосовуванням фізичного насильства доставляти та проводити медичне освідування.

Всі події, які відбувались чітко зафіксовано на відео, а всі протиправні дії працівників патрульної поліції також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді.

ОСОБА_1 вважає, що суд неправильно вирішив справу, допустив необ`єктивність, неповноту та упередженість під час її розгляду, постановив незаконне та несправедливе рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Поліщук Ю.Р. апеляційну скаргу підтримали повністю і крім обставин, викладених у скарзі доповнили, що в даний час у провадженні Державного бюро розслідувань знаходиться кримінальна справа порушена за заявою ОСОБА_1 щодо перевищення працівниками патрульної поліції своїх службових повноважень ( ч.2 ст. 365 КК )

Крім того, зазначили що ОСОБА_1 продовжує лікування від травм та побоїв і проходить курс відновлювальної терапії.

Допитаний в якості свідка - інспектор патрульної поліції ОСОБА_10 пояснив суду, що під час патрулювання району Г. Жадова, сторонніми, небайдужими, спостерігачами на лінію «102» надійшло повідомлення про «агресивну їзду» автомобіля «Фольксваген-Гольф» а тому його екіпажем були вжиті заходи щодо пошуку вказаного автомобіля.

Проїжджаючи по території мікрорайону, він помітив вказаний автомобіль, який був припаркований до узбіччя, стверджує, що у світлі фар бачив як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і направився до одного з під`їздів.

ОСОБА_1 відмовлявся надати документи для його ідентифікації, намагався втекти, що стало приводом для затримання порушника та доставлення до міського відділу поліції для оформлення адміністративних матеріалів.

ОСОБА_1 , на місці зупинки та у райвідділку поліції пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він під різними приводами відмовлявся, також відмовився проходити огляд і в наркологічному диспансері, у зв`язку з чим стосовно нього був оформлений протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_10 не оспорює, що рух автомобіля «Фольксваген Пасат» через перехрестя у районі Г. Жадова зафіксований не у штаному режимі та не працівниками поліції, припаркований автомобіль був замічений біля під`їзду будинку по «ориентировке»

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_10 , дослідивши наявні у справі письмові докази, вважаю, що апеляційна скарга Корнілова захисника ОСОБА_11 ., - адвоката Іванова О.В. підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Переглядом наявного у справі відеозапису, апеляційним судом встановлено, що на одному з файлів зображено як автомобіль «Фольксваген-Гольф» завершує рух через перехрестя перед автомобілем з якого ведеться відео спостереження, хто знаходиться за кермом автомобіля «Фольксваген-Гольф» не зафіксовано.

Як пояснив інспектор патрульної поліції ОСОБА_10 в апеляційному суді і це підтверджується слідуючим файлом відеозапису, відео про рух автомобіля «Фольксваген-Гольф» було знято нібито «небайдужими громадянами» які нібито своєчасно зателефонували по лінії 102.

Тобто, факт керування ОСОБА_1 автомобілем, працівниками патрульної поліції в автоматичному режимі або іншим законним способом не зафіксований, а «аматорське відео» без ідентифікації особи, яка керує транспортним засобом, з урахуванням презумпції невинуватості, не може свідчити про те, що саме ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху і порушив правила.

Більш того, на відео чітко видно, як по приїзду працівників патрульної поліції, автомобіль «Фольксваген-Гольф» знаходився в нерухомому стані та був припаркований на узбіччі проїзної частини, а сам ОСОБА_1 розмовляє біля під`їзду з сестрою ОСОБА_6 та її подругою.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння наступає лише в разі керування цією особою транспортним засобом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Тобто, законодавець у відповідних нормативних актах чітко визначив, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

В даній ситуації і це очевидно, що працівники патрульної поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , 04 грудня 2018 року, о 21.45 год. біля будинку 23А, по вул. Г. Жадова, в м. Кропивницькому не зупиняли і пройти огляд для визначення стану, ОСОБА_1 не пропонували, у зв`язку з подальшим розвитком подій, а саме затримання ОСОБА_1 , який оспорював законність вимог інспектора поліції, застосування до ОСОБА_12 фізичного насильства та спецзасобів у присутності його близьких родичів сестри ОСОБА_6 , матері ОСОБА_8 , вітчима ОСОБА_9 та сусідки ОСОБА_13 , юридичну оцінку, яких дав Кіровський районний суд м. Кіровограда ( а.с. 52-55).

Як вказано у постанові, ОСОБА_1 не зобов`язаний був на вимогу працівника поліції проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння і така вимога з об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є незаконною, оскільки ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При таких обставинах, всі подальші дії працівників поліції, у тому числі примусове доставлення ОСОБА_1 для медичного освідування, яке супроводжувалось застосуванням грубого фізичного насильства, з використанням сльозогінного газу та кайданок, законність та наявність обгрунтованих підстав для оформлення стосовно ОСОБА_1 протоколу за умисне ухилення від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності працівників правоохоронного органу, а юридичну оцінку їх діям, з урахуванням характеру тілесних ушкоджень та ступеню їх небезпечності для здоров`я ОСОБА_1 , повинно надати ДБР у провадженні якого знаходиться кримінальна справа за ч.2 ст. 365 КК України, де ОСОБА_1 виступає в якості потерпілого ( а.с 38).

Таким чином, фактичні обставини цієї справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що ОСОБА_1 після застосування працівниками патрульної поліції фізичного насильства та спецзасобів потребував невідкладної медичної допомоги, яка йому не була надана.

На відео чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 в кабінеті лікаря-нарколога вказує про те, що працівники поліції застосовували сльозогінний газ, просив води, дав можливість замірити артеріальний тиск, словесно або якимось чином від проходження огляду не відмовлявся.

Фактично, огляд ОСОБА_1 припинив один з присутніх у кабінеті лікаря поліцейський, розцінивши прохання ОСОБА_1 як ухилення, при цьому ОСОБА_1 виставили за двері, а лікарю - наркологу поліцейський дає вказівку про оформлення акту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, при тому, що до компетенції лікаря входить визначити чи перебуває чи не перебуває особа у стані алкогольного або іншого сп`яніння.

Крім того, як вбачається з акту № 4201 від 07 грудня 2018 року, за результатами судово-медичного дослідження, у крові ОСОБА_1 , яка була отримана для дослідження 05 грудня 2018 року о 18.00 год., тобто в цей же день, етиловий спирт не виявлений ( а.с. 60, 61)

Згідно виписки, ОСОБА_1 з 05 по 18 грудня 2018 року знаходився на амбулаторному лікування у нейрохірургічному відділенні з діагнозом, у тому числі - перелом ребер ( а.с 61-62).

Наведені обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому постанову судді районного суду не можна вважати законною та обґрунтованою.

Згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.

Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки у ній йдеться про відсутність самої події а оскаржувана ним постанова - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу

Керуючись ст.ст. 245, 250, 247, 251, 252, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов