пр. № 3/759/5745/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який працює автомеханіком на СТО за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітнього сина 2018 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

26.07.2019 року о 10:00 годин, ОСОБА_1 рухаючись по Брест-Литовському шосе, 3 кілометр, в місті Києві, керував транспортним засобом «Opel Omega», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає дійсності, шкіряний покров обличчя блідого кольору), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Також зазначив, що їхати до лікарні не відмовлявся, однак, оскільки інспектор поліції був на його погляд неадекватний, він викликав інший наряд поліції. Однак на його виклик ніхто не приїхав, а на місце приїхали працівники поліції, яких на його думку, викликали самостійно працівники поліції, які його зупинили. У працівника поліції, який пропонував пройти огляд на стан сп`яніння також тремтіли руки, він був агресивний та виражався у його бік нецензурною лайкою, через це, він боявся їхати з ним в одній машині. Також зазначив, що два роки тому його позбавили права керування транспортними засобами на один рік через вчинення адміністративного правопорушення, та після цього він права ще не забрав. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Чернецька О.М. у судовому засіданні пояснила, що ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначені не коректно, не відповідно до інструкції. Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено частину статті, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, а в довідці, згідно якої повторності у діях ОСОБА_1 не виявлено, не зазначена дата її складання та вона не відписана особою, яка склала таку довідку. Також посилалась на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях свідків зазначено однаковий час відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння та час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто зазначені події відбувались одночасно. Також в письмових поясненнях свідків не конкретизовано, від проходження якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 , та зазначено, що останній відмовився від підпису в протоколі, що не відповідає дійсності. Працівники поліції з самого початку були упереджені щодо ОСОБА_1 , оскільки не надали йому копію протоколу про адміністративне правопорушення та висловлювались нецензурною лайкою. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак був згоден проїхати лише з іншим екіпажем поліції, який викликав через лінію «102». Просила закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що в літку 2019 року, більш точної дати він не пам`ятає, на Брест-Литовському шосе його зупинили працівники поліції та попросили бути свідком. Крім нього в якості свідка був запрошений ще інший чоловік, з яким він не знайомий. Працівники поліції запропонували проїхати ОСОБА_1 , який присутній у судовому засіданні, до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння, на що він відмовився, пояснюючи це тим, що не довіряє працівникам поліції. Крім цього ОСОБА_1 зазначав, що працівник поліції також знаходиться з ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому відмовився їхати з працівниками поліції навіть тоді, коли поліцейський повідомив, що за кермо патрульної машини може сісти його напарник, та наполягав на тому, що поїде лише з тим екіпажем, який він викликав самостійно через лінію «102». На його думу і ОСОБА_1 і працівник поліції знаходились у нормальному, адекватному стані. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не був присутнім.

Суддя, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисника, допитавши в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , дослідивши інші докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 258050 від 26.07.2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та поясненнями свідка ОСОБА_2 , які він надав в судовому засіданні; рапортом інспектора роти № 5 батальйону № 2 полку № 1 УПП в місті Києві Хильман І.А.; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 470814 від 26.07.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 26.07.2019 року о 10.00 годин керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Суддя не бере до уваги посилання захисника на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях свідків зазначено однаковий час відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння та час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення була саме відмова від проходження огляду, та в протоколі зазначено час початку його складання.

Крім цього, суддя не бере до уваги посилання на той факт, що в письмових поясненнях свідків відсутній підпис особи, яка відібрала такі пояснення, оскільки письмові пояснення надаються у довільній формі, зазначені відомості не є обов`язковими при їх наданні, та свідок ОСОБА_2 був безпосередньо допитаний у судовому засіданні.

Суддя також зазначає, що письмові пояснення свідків в тій частині, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі, судом не беруться до уваги, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_2 дійсно підтвердив, що протокол про адміністративне правопорушення складався у його відсутність, разом з цим, ОСОБА_1 у суді були надані матеріали справи для ознайомлення, з якими він ознайомилась у повному обсязі, про що свідчий його розписка, та за його клопотанням розгляд справи було відкладено.

Посилання захисника на той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено частини статті, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, а в довідці про відсутність в його діях ознак повторності, відсутній підпис особи, яка склала таку довідку, суддя також не бере до уваги, оскільки частина статті не була зазначена в протоколі у зв`язку із необхідністю належної кваліфікації дій останнього, які в подальшому були кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є найменш обтяжливою.

З приводу посилання захисника на той факт, що ознаки сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені некоректно, то суд зазначає, що в протоколі згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 ознаками наркотичного сп`яніння є те, що зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім тоготакі ознаки є лише припущеннями працівника поліції, які перевіряються у встановленому законом порядку лікарем відповідного закладу охорони здоров`я.

Також суддя зазначає, що посилання ОСОБА_1 та його захисника на той факт, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, але не хотів їхати з працівником поліції, який його зупинив та був упереджений, не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне. Так, з пояснення свідка ОСОБА_2 вбачається, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 , що за кермо патрульної машини може сісти його напарник, та як вбачається з дослідженого відеозапису, на місце зупинки приїжджав інший екіпаж, в упередженості якого у ОСОБА_1 . виникли також сумніви, що в свою чергу нічим не було обумовлено.

Суд розцінює такі дії ОСОБА_1 як фактичну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, з урахуванням приписів положення ч. 4 ст. 266 КУпАП щодо необхідності проведення такого огляду не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином суддя вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має посвідчення водія, але був позбавлений права керування за рішенням суду, у зв`язку з чим до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 252, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.В. Степанова