Справа № 465/5267/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/332/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та його захисника Геша І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 24 жовтня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого приватним підприємцем, проживаючого АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 28.08.2018 року о 22:30 год. по вул.Залізняка, 8 у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Lexus gs 300» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

На дану постанову захисник Геш І.Ю., в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову, якою закрити провадження у справі в зв'язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що дане рішення являється незаконним, таким що прийняте судом без належного повідомлення особи що притягується до адміністративної відповідальності, без дослідження доказів по справі, без належного мотивування. Висновки суду спростовуються матеріалами наявними у справі.

Такими діями суд грубо порушив порядок визначений ч.1 ст.268, ч.1 ст.277-2, ч.3 ст.278 КУпАП.

Доказами по справі, а саме з відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів поліцейських підтверджується те, що ОСОБА_2 не перебував за кермом автомобіля (відеозапис: № від 28.08.2018 року о 22:57 хв. починаючи з 00 по 09 секунду, діалог: Інспектор поліції: вживали щось?; ОСОБА_2: я ні; Інспектор поліції: а водій? Володимир, тест на стан алкогольного сп'яніння будете проходити).

В наступному відеозаписі № від 28.08.2018 року о 23:01 хв. відбувається наступний діалог: Інспектор поліції: саме простіше зараз або пройти тест або відмовитись; Особа яка перебувала за кермом: тобто я запрошую любого перехожого з вулиці; Інспектор поліції : ОСОБА_1, можеш розказувати любі історії. Є факт зафіксований як ти їхав на автомобілі і як ти виходив з автомобіля.

Проте в подальшому інспектор поліції, з незрозумілих підстав, вимагає проходження огляду на стан сп'яніння не з особи яка була за кермом, а від ОСОБА_2, який їхав в автомобілі пасажиром. І в подальшому на відео зафіксовано, як ОСОБА_2 намагається пояснити, що він не водій і не повинен проходити огляд на стан сп'яніння, проте інспектор поліції безпідставно складає протокол саме на ОСОБА_2

Відтак, жодного доказу вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного порушення у справі немає, оскільки сам по собі протокол про вчинення адміністративного порушення без інших доказів у сукупності не являється беззаперечним доказом.

На всі ці обставини, ним зверталась увага суду. Події які зафіксовані на даних відеозаписах спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він не перебував за кермом автомобіля в нетверезому стані.

Як зазначалось вище, ОСОБА_2 не перебував за кермом автомобіля і не був зобов'язаний проходити огляд на стан сп'яніння. Проте, навіть сам огляд працівниками поліції проведено з порушеннями, що унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності будь-кого, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу га швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляде (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_2 на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо повинні були бути дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ІІДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Геша І.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №465/5267/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею суду першої інстанції, в порушення вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №200678 та оскаржуваній постанові, ОСОБА_2, 28.08.2018 року о 22:30 год. по вул.Залізняка, 8 у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Lexus gs 300» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов'язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Однак, в матеріалах справи немає жодного доказу який би вказав на те, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2 наголошував працівникам поліції на тому, що не керував транспортним засобом, тому немає потреби у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим відмовився від проходження такого огляду.

Ці пояснення ОСОБА_2 підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до матеріалів справи (а.с.3). З таких вбачається, що першочергово працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_4, який саме вийшов із автомобіля зі сторони водія. Проте, в подальшому, з незрозумілих підстав, працівники поліції почали наполягати на проходженні огляду на стан сп'яніння саме ОСОБА_2, який їхав на вказаному автомобілі як пасажир.

При неодноразовому зверненні ОСОБА_2 до працівників поліції з тим, що він не керував автомобілем «Lexus gs 300», останні не звернули на це увагу та безпідставно склали протокол на нього, оскільки такий відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння особи, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При таких обставинах в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

А тому по справі слід постановити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, задоволивши апеляційну скаргу його захисника.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Геша Івана Юрійовича, в інтересах ОСОБА_2, задоволити.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 24 жовтня 2018 року, відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження по справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер