Провадження № 33/4820/81/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 (сорок) коп.

За постановою суду, 01.10.2018 року о 23 год. 25 хв. в м. Хмельницькому по вул. Купріна, 26, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому вказує, що у протоколі ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, однак не зазначено від якого саме сп'яніння. Крім того зазначає, що протокол не містить відомостей про те, за допомогою якого спеціального технічного засобу поліцейський намагався провести огляд ОСОБА_2 Посилається і на те, що в матеріалах справи наявні пояснення свідків, які за своєю суттю є бланками і ці бланки заповненні одним і тим самим почерком, без конкретизації місця та часу складання, свідками якого події вони були. Також вказує, що будь - якого документа, який би свідчив про те, що поліцейський направляв ОСОБА_2 у найближчий заклад охорони здоров'я, якому надано право на проведення огляду на стан сп'яніння, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не існує, що залишилося поза увагою суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №093878 від 01.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 у вказаний день о 23 год. 25 хв. в м. Хмельницькому по вул. Купріна,26, керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_2 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер» (а.с.2, 3).

Вказані обставини підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_2 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Доводи апелянта про порушення порядку огляду на стан сп'яніння, позбавлені підстав та спростовується самим протоколом, в якому чітко вказано, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та від підпису в адміністративному протоколі у присутності двох свідків. Суд розцінює їх, як намагання ОСОБА_2, таким чином, уникнути адміністративної відповідальності.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_2, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук