1Справа № 335/2667/19 3/335/541/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соляник А.В., за участю прокурора Маслова П.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту населення Національної поліції України, відносно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого механіком шляхово-експлуатаційної дільниці (ШЕД № 2) КП «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією № 116, складеного оперуповноваженим міжрайонного відділу № 1 (м. Запоріжжя) УЗЕ в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Панасенко Е .Є. 04.03.2019 року, механік ШЕД № 2 КП «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» ОСОБА_1 , будучи згідно п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом на якого поширюється дія даного Закону, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, у порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 подав її несвоєчасно, лише 16.04.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, тому просив визнати його винним у вчиненні даного правопорушення, призначити покарання у виді штрафу, у мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши всі докази в сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Так, норма ч.1 ст.172-6 КпАП України передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п.п.«а» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Як встановлено із матеріалів справи, наказом начальника КП «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» № 198к від 01.12.2017 року ОСОБА_1 переведено з посади сторожа автомобільних майстерень на посаду механіка ШЕД № 2.

Згідно з посадовою інструкцією механіка ШЕД № 2, ОСОБА_1 є посадовою особою, яка наділена адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, а тому є суб`єктом даного корупційного правопорушення.

Витягом із Єдиного державного реєстру декларацій підтверджується, що ОСОБА_1 подав електронну декларацію осіб, уповноважених функцій держави або місцевого самоврядування 16.04.2018 року, тобто з порушенням вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

На підтвердження поважності несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів.

Оскільки ОСОБА_1 без поважних причин несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, що підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, тому приходжу до висновку, що в його діях є склад корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст.10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії, чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ч.2 ст.33 КпАП України суд при обранні виду та розміру адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, щире каяття, як пом`якшуючу обставину, відсутність обставин, котрі обтяжують покарання,

Крім того, суд враховує, що зазначене правопорушення в даному випадку не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_1 у вигляді у мінімальному розмірі штрафу, передбаченому санкцією ч.1 ст.172-6 КпАП України.

В даному випадку застосування такого заходу, як мінімальний розмір штрафу буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 40-1 КпАП України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у дохід держави.

На підставі вищевикладеного, ст.172-6 КУпАП України, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279 280, 283, 284 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , визнати винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП Українита накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КпАП України, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок, згідно ЗУ «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя А.В. Соляник