Справа № 206/2972/19
Провадження № 3/206/1099/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1 захисника-адвоката Кузьміної Н. О.

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська з УПП в Дніпропетровській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №188598 від 18.05.2019 року, вбачається, що 18 травня 2019 року о 20 годині 10 хвилин в м. Дніпро, Самарський район, по вул. Гаванська, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata державний номерний знак НОМЕР_1 . Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" ARHK№0485 в присутності двох свідків. Результат огляду позитивний та склав 0,58 % проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання вину не визнав в повному обсязі повністю заперечував обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим зазначив, що 18 травня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин рухався на своєму автомобілі в м. Дніпро, Самарський АДРЕСА_2 , по АДРЕСА_3 , та поспішав до доньки, оскільки на передодні йому зателефонувала дружина та повідомила, що їх дитина впала. В цей час був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що він порушив п.2.2 ПДР, внаслідок чого запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Йому надали «Драгер» в який він дув шість разів, тільки на останній раз вказаний прилад показав результат проміле 0,58%. При цьому інспектори кожен раз зазначила, щоб він дув ще. З вказаних підстав просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу в його діях адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № МОЗ та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Пунктом 6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Всупереч цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №188598 від 18.05.2019 року зазначено лише, що водій керував транспортним засобом, але не зазначено в якому стані він керував автомобілем та не вказано жодної ознаки сп`яніння. Тому, формулювання обвинувачення є не конкретним та не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в ньому не вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки йому інкриміновано правопорушення саме вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

Також, положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП та п.1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015, встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 7 статті 266 КУпАП передбачено, що в разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Дослідженими матеріалами справи та у суді при розгляді справи встановлено, що після нібито встановленого стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та після складання даного протоколу про адміністративне правопорушення за керування останнім у вказаному стані, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом. У зв`язку з наведеним виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості працівників патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка спочатку встановила стан алкогольного сп`яніння у особи, що притягається до адміністративної відповідальності, однак в подальшому не відсторонила останнього від керування транспортним засобом всупереч складеному відносно нього протоколу зач.1 ст.130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що поліцейськими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, чим порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння встановлений Законом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

За приписами ч.ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, судом було зроблено запит до Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області про надання відеофіксації правопорушення, яке здійснювалося інспектором патрульної поліції взводу №2 роти № 3 батальйону №3 лейтенантом поліції Пудло Я.О. на боді камери "ДМ №4450" та " НОМЕР_2 №4437".

З дослідженого судом відеозаписом події, що мала місце 18.05.2019, що міститься на DVD- диску для лазерних систем зчитування в матеріалах справи, вбачається, що 18.05.2019 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, під час розмови з водієм останні виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння, які як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення не були зазначені. У зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", на що водій погодився, та дув у прилад "Драгер" шість разів на прохання поліцейського, вказаний прилад знаходився у справному стані, про що свідчить звуковий сигнал вказаного приладу. Однак інспектором після першого разу проходження ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного сп`яніння не було складено протокол. Оскільки усі спроби, крім останньої не давали результату, що ставить під розумний сумнів роботу пристрою "Драгер". А відтак, суд вважає, що працівники поліції були зобов`язанні забезпечити проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в медичному закладі також і з цієї підстави, однак з досліджених відеоматеріалів в ході судового слідства в супереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), вказаної дії інспектрами поліції не було виканоно.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №188598 від вбачається, що після того, як правопорушник пройшов тест на встановлення алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Drager Alcotest ARHK№0485 і по суті не погодився з вказаними результатами, про що зазначив в протоколі в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності", поліцейські йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я та не зазначили, що він ухилився від проведення такого огляду.

Також, судом неодноразово у якості свідків викликалися працівників патрульної поліції, які оформлювали матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, для допиту їх у якості свідків, такі не з`являлися з невідомих для суду причин, тим самим не надавши пояснень суду щодо обставин даної події.

Так, з урахуванням вимог ст. 129 Конституції України, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були додані до протоколу та диск з відеофайлами не можна вважати такими доказами, які б спростовували або беззастережно вказували на вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Таким чином, наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, як того вимагає диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, але й викликають сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення у справі «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, це дає підстави дійти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко