Провадження № 33/824/812/2019 Суддя-доповідач - ПолосенкоВ.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю адвоката ГавришаС.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, визнано винною вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_4 07.11.2018 року о 01 годині 14 хвилин керувала автомобілем «Тойота», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 по вул. Волонтерів у м. Бердянськ Запорізької області у стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України. Огляд на стан сп'яніння проводився в установленому законом порядку.

Постановою судді місцевого суду, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, адвокат Гавриш С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт вказує, що про час та місце судового засідання призначеного на 26.12.2018 року ОСОБА_4 не було повідомлено в установленому законом порядку. Зазначає, що зміст оскаржуваного судового рішення не відповідає фактичним обставинам справи. Апелянт вказує, що обставини того, що ОСОБА_4, 07.11.2018 року перебувала у стані алкогольного сп'яніння не оспорюються, оскільки, напередодні вона дійсно вжила невелику кількість алкоголю. Однак, після цього вона не сідала за кермо автомобіля та відповідно ним не керувала. Даний автомобіль був припаркований на вул. Волонтерів в м. Бердянськ. Вважає, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 перебувала за кермом даного транспортного засобу. Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вислухавши доповідь судді, пояснення адвоката в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 26 грудня 2018 року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без виклику ОСОБА_4, суд першої інстанції порушив їїправо на захист є безпідставним.

Як убачається з матеріалів справи, на адресу ОСОБА_4 зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції направлялися повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.11, 14 ). При цьому, ОСОБА_4 в судові засідання не з'явилася та не повідомила суду причини своєї неявки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.268 КУпАП та розглянув справу у відсутність ОСОБА_4

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_407.11.2018 року о 01 годині 14 хвилин керувала автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, чим порушила п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 378492 від 07.11.2018 року, який підписаний ОСОБА_4, висновком № 1309 від 07.11.2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень представника наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винною та накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гавриша С.О. залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко