Справа № 138/269/19
Провадження № 33/801/268/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року визнано винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

У постанові суду зазначено, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 261612, 04 грудня 2018 року о 02:00 год. по вул. Київській в м. Могилів-Подільському Вінницької області, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом «NISSANPATHEINDER», державний номерний знак НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу «BMW 730 І» д.н.з. «ZELLA» «АВ 1978 СМ» під керуванням ОСОБА_3, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п.16.13 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом «NISSANPATHEINDER» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився в Могилів-Подільській ОЛІЛ.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту зясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що працівниками поліції, всупереч закону не було залучено двох свідків для підтвердження належної відмови ОСОБА_2 від проведення огляду в закладі охорони здоровя. Крім того зазначив, що акт медичного огляду на стан спяніння та висновок не можуть бути доказом по справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження такого огляду.

За таких обставин, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях відповідно до положень ст. 8, 62 Конституції України.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі, доводи його захисника, а також покази свідка, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

04 грудня 2018 року о 02:00 год. по вул. Київській в м. Могилів-Подільському Вінницької області, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом «NISSANPATHEINDER», державний номерний знак НОМЕР_1, перед поворотом ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу «BMW 730 І» д.н.з. «ZELLA» «АВ 1978 СМ» під керуванням ОСОБА_3, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п.16.13 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження

Вказані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №261612 від 04 грудня 2018 року, а також підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.12.2018 року, схемою наслідків ДТП з описом завданих автомобілям механічних пошкоджень. В матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували наведені обставини, котрі в свою чергу узгоджуються між собою та з протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому слід врахувати, що ОСОБА_2 та його захисник ні в апеляційній скарзі, ні в наданих суду поясненнях, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не заперечують.

Ці та інші наявні у матеріалах справи докази, які проаналізовані в оскарженій постанові, повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 складений з грубими порушеннями вимог законодавства.

За змістом частин 2,6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським в присутності двох свідків. Проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пунктів 4,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, передбачено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, якими не можуть бути особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Також, п.7 розділу IX "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року передбачено, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні вимоги містить і пункт 6 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України за №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Згідно із п. 15 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів» Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Відповідно до п.п. 17,18 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів» Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повинні бути розбірливими.

Звертається увага на те, що такого запису як «перебуває у стані залишкового прояву алкогольного спяніння» Інструкцією не передбачено.

Пунктом 22 розділу ІІІ «Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів» Інструкції передбачено, що Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно протоколу серії БД № 261612 та Акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, під час проведення огляду ОСОБА_2 не було залучено двох свідків.

Більш того, як пояснив в суді апеляційної інстанції інспектор СРПП №1 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4М., що він не був присутній під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння і не був свідком того, що ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя.

Отже, при проведенні огляду на стан сп'яніння і складанні протоколу за ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 працівниками поліції було допущено істотні порушення вимог ст.266 КУпАП, постанови КМУ № 1103, наказу МВС України №1395, спільного наказу МВС і МОЗ України №1452/735, оскільки при проходженні огляду на стан сп'яніння не забезпечено присутність двох незаінтересованих осіб, які б могли підтвердити чи спростувати факт відмови ОСОБА_2 від огляду на стан спяніння.

Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Враховуючи наведені істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку проведення огляду на стан сп'яніння і оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що допущені при складанні матеріалів відносно ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення і Висновок щодо результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння не можуть бути визнані допустимими доказами у даній справі, оскільки згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним, при цьому акт медичного огляду від 04.12.2018 року не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан спяніння.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, є законні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги і зміни оскарженої постанови у зв'язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Одночасно слід зазначити, що за змістом ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено судом не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, вчинив 04 грудня 2018 року, окреме стягнення за дане правопорушення судом першої інстанції, з урахуванням ст. 36 КУаАП, призначене не було і на даний час строк накладення стягнення за цією статтею закінчився, тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП, тобто за закінченням строків, визначених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 лютого 2019 року відносно ОСОБА_2 змінити, а саме:

визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП;

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП, тобто за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП;

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: /підпис/ ОСОБА_5

Згідно із оригіналом

Суддя Вінницького

апеляційного суду: ОСОБА_5