Справа № 161/4966/19 Провадження №33/802/322/19 Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої у ГУНП у Волинській області, на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 18.03.2019 року, близько 21 год. 50 хв. рухаючись по пр-т. Соборності в м. Луцьк, автомобілем марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не увімкнула покажчик повороту. Після зупинення транспортного засобу при спілкуванні з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: вул. Карбишева, 2а м. Луцьк. ОСОБА_1 порушила пункт 2.9 а Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить передати матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації газети «Діалог», скасувати постанову судді, звільнити від адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі. Посилається на те, що вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується.

ОСОБА_1 було повідомлено про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання вона не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, а тому, вважаю, що розгляд апеляційної скарги можливо провести у її відстуності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не заперечується в суді апеляційної інстанції самим правопорушником, а також доводиться зібраними матеріалами справи.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України є вірною, оскільки остання керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією статті.

У відповідності до вимог ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто застосування вимог ст.21 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.

З поданого колективом громадської організації газети «Діалог» клопотання, вбачається, що ОСОБА_1 працює в ГУНП у Волинській області, не є членом даної громадської організації, крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те яким чином громадська організація буде реалізовувати громадський вплив на правопорушницю.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вона доглядає батька чоловіка, інваліда першої групи і вимушена постійно їздити до м. Горохова, де він проживає, а визначене судом покарання ускладнить їй надання такої допомоги не заслуговують на увагу, оскільки остання надала суду лише копію посвідчення про встановлення групи інвалідності ОСОБА_2 , однак не надала суду будь-яких документів на підтвердження того, що він є батьком її чоловіка, потребує постійного стороннього догляду і що вона є його піклувальником чи опікуном.

Хоча ОСОБА_1 і визнала свою вину, розкаялась у вчиненому, вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, однак керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що створює загрозу для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, а тому звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, не зможе запобігти грубим порушенням ПДР і не забезпечить мети, передбаченої ст.23 КУпАП.

Тому можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП з огляду на характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника не вбачаю.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винною та призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 квітня 2019 року щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк