ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7939/18 Суддя 1 інстанції: Токарєва Н.М.
Провадження: 33/818/550/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

18 квітня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1, вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Мерефи Харківського району Харківської області, -

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погодившись з таким рішенням районного суду ОСОБА_2 вкотре звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судову постанову, як незаконну та винесену з порушенням діючого законодавства, а провадження закрити. Також просить уточнити постанови судді Харківського апеляційного суду від 05.02.2019 року, 04.03.2019 року та від 27.03.2019 року винесені по цій же справі.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи 21.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на постанову Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2018 року (а.с.32).

Відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 05.02.2019 року (а.с.59-62) ця апеляційна скарга була частково задоволена, постанова Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2018 року змінена виключений 10-й абзац мотивувальної частини постанови. Решта постанови залишена без змін.

Таким чином, відповідно до положень ст.ст. 268, 294 КУпАП ОСОБА_2 скористався своїм правом на оскарження судової постанови.

21.02.2019 року ОСОБА_2 вдруге подав апеляційну скаргу на цю ж судову постанову, просив її скасувати та поновити йому строк на апеляційне оскарження цієї постанови.

Разом з цим, ОСОБА_2 просив скасувати ще й постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2018 року, якою йому було відмовлено в наданні запиту про сертифікацію алкотестерів.

Згідно постанови Харківського апеляційного суду від 04.03.2019 року апеляційна скарга на постанову від 11.12.2018 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо надання запиту про сертифікацію алкотестерів йому повернута, як така що не підлягає оскарженню, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 11.12.2018 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишено без задоволення з поверненням апеляційної скарги.

18.03.2019 року ОСОБА_2 втретє звертається з апеляційною скаргою на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2018 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Постановою судді Харківського апеляційного суду від 27 березня 2019 року ця апеляційна скарга повернута ОСОБА_2, оскільки діючим законодавством не передбачено апеляційний перегляд судової постанови вже після апеляційного розгляду цієї ж судової постанови.

11.04.2019 року ОСОБА_2 вчетверте звертається з апеляційною скаргою на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2018 року, просить її скасувати, а також просить уточнити постанови судді Харківського апеляційного суду від 05.02.2019 року, 04.03.2019 року та від 27.03.2019 року, які винесені Харківським апеляційним судом по цій же справі.

Кодексом України про адміністративне правопорушення передбачено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності звертатись з апеляційною скаргою на постанову, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Однак, ОСОБА_2 звертається з апеляційною скаргою на судову постанову вчетверте, хоча постанова апеляційного суду за раніше поданою ОСОБА_2 апеляційною скаргою вже вступила в законну силу, а повторне звернення з аналогічною апеляційною скаргою після розгляду її апеляційним судом нормами КУпАП не передбачено.

Апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2, надав оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, та виніс постанову, яка вступила в законну силу.

Таким чином вважаю, що посилання ОСОБА_2 в його апеляційній скарзі на рішення Європейського суду у справі «Бендерський проти України» є помилковим.

Враховуючи наведене, подана ОСОБА_2 апеляційна скарга розгляду не підлягає та має бути йому повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ОСОБА_2 його апеляційну скаргу на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1