ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 312/62/19

провадження № 3/312/38/2019

16 травня 2019 року с. Велика Білозерка

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської, громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Великобілозерського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 241571 від 17.02.2019 року зазначено, що 17 лютого 2019 року о 01 годині 40 хвилин по вулиці Степовій в с. Велика Білозерка Запорізької області, неподалік кафе-бару «Олімп», водій ОСОБА_1 керував мопедом «Кануні» чорного кольору, іноземного виробництва, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810, результат огляду позитивний 0,86 ‰, а також проводився медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі «Великобілозерська центральна лікарня», результат огляду позитивний 0,980 ‰, «Алкогольне сп`яніння». Висновок лікаря № 4 від 17.02.2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснивши, що ввечері 16 лютого 2019 року приблизно о 21 годині, він на мопеді марки «Кануні» приїхав до кафе-бару «Олімп», який розташований по вулиці Степовій в с. Велика Білозерка Запорізької області, де знаходився до закриття цього закладу. На протязі свого перебування в даному кафе-барі він вживав незначну кількість слабоалкогольних напоїв. Приблизно о 01 годині 17 лютого 2019 року він вирішив піти до дому, при цьому розуміючи, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, та достовірно знаючи, що в цей час біля цього закладу постійно патрулюють працівники поліції, він вирішив не керувати мопедом, а тому котив його додому вручну, щоб уникнути будь-яких неприємностей, при цьому, під час даного пересування мопеду, він не знаходився за кермом на сидінні водія, а йшов пішки і котив мопед. В цей час до нього під`їхав патрульний автомобіль поліції, з якого вийшов співробітник поліції, який запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного приладу на місці, а також пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Враховуючи, що він дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння, при цьому розуміючи, що не порушував Правил дорожнього руху, оскільки не керував транспортним засобом, він погодився на пропозиції працівника поліції, та виконав його вимоги в повному обсязі. Проте, після проходження оглядів на стан сп`яніння, працівник поліцій склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, що нібито він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при тому, що він в той час не керував мопедом, а лише котив його додому з вимкненим двигуном.

Допитаний начальник Сектору реагування патрульної поліції Великобілозерського відділення поліції Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 4 ОСОБА_2 , яким 17.02.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснив суду, що 17 лютого 2019 року під час патрулювання по вулиці Степовій в с. Велика Білозерка Запорізької області, близько другої години ночі, був зупинений ОСОБА_1 , який керував мопедом «Кануні». Після проходження медичного огляду на стан сп`яніння в Великобілозерській центральній лікарні, було встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Даний факт підтверджено висновком лікаря, який долучено до матеріалів справи.

Проаналізувавши наведене, врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, які перевірені доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.п. 2, 4 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), неприпустимий спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є допустимим доказом, але, якщо особа не погоджується з таким протоколом, обов`язок доказування покладається на інспектора, який склав протокол.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що на суд покладається обовязок здійснювати неупереджений, безсторонній, справедливий розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які саме керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Тлумачення терміну «буксирування» визначено п. 23.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого воно повинно виконуватися лише механічними транспортними засобами.

Аналізуючи вказані правові норми слід зробити висновок, що пересування мопеда пішки, вручну без виконання функцій водія, коли особа не перебуває на встановленому місці водія такого транспортного засобу, неможливо розглядати як керування транспортним засобом, який рухається своїм ходом або за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КпАП, відповідальність настає зокрема за керування транспортним транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тому доказуванню підлягає саме факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. В даному випадку, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За умовами положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є також показання технічний приладів відеозапису.

З наданого суду відеозапису, зробленого за допомогою автомобільного відеореєстратора, вбачається, що під час руху службового автомобіля патрульної поліції, праворуч від нього, в темряві видно світло. Як вбачається з даного відеозапису, місце, з якого виходило це світло, не відноситься до проїзної частини дороги. При цьому, з цього відеозапису взагалі не вбачається джерело вказаного світла, тобто чи то був мопед, ліхтар, або інше джерело світла. Будь-якої іншої інформації, крім вказаного джерела світла, яке спостерігалося під час руху службового поліцейського автомобіля, відеозаписом не зафіксовано. Отже, вказаний відеозапис не містить будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції в час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також з відеозапису, зробленого з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, зробленого біля вхідних дверей Центральної лікарні Великобілозерської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом під час його зупинки працівниками поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від вказаних показань та пояснив, що в той час, коли не проводилася відео зйомка, працівники поліції тиснули на нього та змушували його говорити саме той текст, який вони для нього підготували. При цьому, він дуже перехвилювався, внаслідок чого у нього дуже піднявся тиск, йому було дуже зле, тому він погодився на всі пропозиції працівників поліції та виконав їх вимоги щодо промови під час відеозапису. При цьому, ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що його хворобливий стан, внаслідок підвищення тиску, підтверджено поясненнями лікаря, що також зафіксовано вказаним відеозаписом.

За змістом ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи, обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, пояснення ОСОБА_1 , які були надані в судовому засіданні, щодо не вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не були спростовані матеріалами справи та відповідними допустимими і належними доказами, а також враховуючи, що у відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, необхідно дійти до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вищенаведених підстав суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, п. 1) ч. 1 ст. 247, 283-285, 289 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», Конвенцією про захист прав і основоположних свобод, Конституцією України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О. Яцун