Справа № 742/4105/18 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В.М.
Провадження № 33/4823/47/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, прокурора - Максиміхіна Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, працюючого директором КП «Прилуцька міська друкарня» Чернігівської обласної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд 1 інстанції, ОСОБА_1, перебуваючи з 29 березня 2018 року на посаді директора КП «Прилуцька міська друкарня» Чернігівської обласної ради, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» пункту 2 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» 24 травня 2018 року набувши право власності на рухоме майно - транспортний засіб марки VOLKSVAGEN TOUAREG р.н. НОМЕР_1, загальна вартість якого склала 434 тис. 209 грн. 45 коп., тобто в сумі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року (88 100 грн.), не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції, про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд при розгляді справи не в повному обсязі з'ясував питання, які необхідно було встановити при її розгляді. Зокрема, судом не враховано відсутність як об'єктивної так і суб'єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки останнє є формальним, обов'язковим елементом якого є умисна дія, проте у нього не було умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. При цьому посилається на інформаційний лист ВССУ від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією».

Наголошує, що придбання даного транспортного засобу планував задекларувати у річній декларації за 2018 рік, яка подається до 01.04.2019 року.

Крім того, після складання протоколу він вніс інформацію про суттєві зміни у майновому стані до НАЗК. Його діями не завдано шкоди та не спричинено збитків суспільним чи державним інтересам.

Також апелянт звертає увагу, що судом помилково вказана дата прийняття його на посаду та обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: замість повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, вказано про невнесення змін до своєї річної декларації.

Заслухавши пояснення апелянта, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення; думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, так як зібрані по справі докази в повній мірі свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172- 6 КУпАП, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що придбавши автомобіль, він не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, оскільки йому ніхто не роз'яснював, що потрібно це робити. Умислу на приховування статків у нього не було, такі його дії не тягнуть ніяких наслідків. На даний час вже подана декларація про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до матеріалів справи, рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради № 84-12/VII від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора комунального підприємства «Прилуцька міська друкарня» Чернігівської обласній ради з 29 березня 2018 року (а.с. 51), він був ознайомлений з обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», згідно якого (ч. 2 ст. 52), в разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, останній у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Копією договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8045/2018/955314 від 24.05.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, встановлено, що останній придбав транспортний засіб «VOLKSVAGEN TOUAREG», VIN : НОМЕР_2, вартість якого становить 434 209 грн. 45 коп. (а.с. 57-65)

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2018 рік -1762 грн., тобто 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб у період виникнення у ОСОБА_1 обов'язку повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані складало - 88 100 грн.

Станом на 22 листопада 2018 року, тобто дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані у зв'язку з придбанням у власність 24.05.2018 року рухомого майна - автомобіля, вартістю 434 209 грн.45 коп., не вніс до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та не оприлюднив на офіціальному веб-сайті НАЗК інформацію про суттєві зміни у майновому стані.

Адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 172-6 КУпАП, настає в разі, окрім іншого, за неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що суб'єктивною стороною правопорушення, пов'язаного з корупцією, є наявність прямого чи непрямого умислу. Тобто особа, яка є суб'єктом декларування і своєчасно не повідомила про суттєві зміни свого майнового стану, має усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, або особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо допускала їх настання.

ОСОБА_1, будучи ознайомленим із обмеженнями, встановленими Законом України «Про запобігання корупції», маючи електронний цифровий підпис (а.с. 52) та досвід роботи у Реєстрі, оскільки 30.03.2018 року він подав та оприлюднив на сайті НАЗК свою щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік та 29.03.2018 року подав декларацію (кандидата на посаду) (а.с. 54-55), не повідомив про суттєві зміни у майновому стані. Крім того, апелянт в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував, що йому відомі деякі обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції». В своєму поясненні на а.с.70, він визнав, що вчинив адміністративне правопорушення, так як, придбавши автомобіль, не вніс зміни до декларації.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, підтверджуються наявними у справі доказами, які узгоджуються між собою, є законним та обґрунтованим.

Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно, як того і вимагають норми статей 245, 280, 283 КУпАП, тому твердження апелянта в цій частині не заслуговують на увагу.

Неточність в даті прийняття ОСОБА_1 на посаду директора, встановлена судом 1 інстанції, не може слугувати підставою для скасування чи зміни постанови суду.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова