П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за порушенням митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, -

за участю захисника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 ,

представника митниці Панькіна Д.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 25 березня 2016 року Скачкову Ю.В. визнано винуватою у порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 4121136 грн. 98 коп.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 в порушення вимог ч. 1 ст. 483 МК України, здійснила переміщення вантажу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві дані про їх митну вартість.

На вказану постанову захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він та ОСОБА_3 не були присутніми, оскільки не отримували судову повістку про виклик до суду. Він звертає увагу на те, що про судове рішення дізнався 27 березня 2019 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів провадження, датою подання ОСОБА_3 підроблених документів, що містять неправдиві відомості стосовно митної вартості товару, який вона переміщала через митний кордон України, є 24 липня 2014 року. На думку апелянта, порушення, за яким ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності не є триваючим, а тому тримісячний термін на момент прийняття рішення судом першої інстанції минув, у зв`язку з чим суд повинен був закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Крім того, захисник ОСОБА_4 зазначає, що протокол про порушення митних правил складено завідувачем сектору взаємодії з митними органами іноземних держав управління боротьби з митними правопорушеннями Київської міської митниці ДФС Шевченком І.І., який не уповноважений був на складення протоколу.

Апелянт звертає увагу на те, що вищевказаною особою здійснено неофіційний переклад документів, отриманих від митних органів Республіки Австрії, Республіки Польщі та Великої Британії . Захисник вважає, що дана особа не уповноважена на здійснення даного перекладу, а тому документи перекладені з порушенням норм закону.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , який підтримав клопотання про поновлення строку, представника митниці Панькіна Д.В., який заперечував проти задоволення клопотання, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_4 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 25 березня 2016 року судом за відсутності ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 ухвалене рішення про визнання ОСОБА_3 винуватою у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Матеріали справи містять дані про отримання 27 березня 2019 року захисником ОСОБА_4 копії постанови від 25 березня 2016 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_4 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника митниці Панькіна Д.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_4. який діє в інтересах ОСОБА_3 , він просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що особа, яка склала протокол про порушення ОСОБА_3 митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України не є уповноваженою особою на це, тому складений нею протокол не може бути тим документом, на підставі якого судом може бути прийняте рішення про винуватість особи у вчиненні правопорушення.

З такими доводами суд апеляційної інстанції не погоджується.

Відповідно до ст. 490 МК України, протокол про порушення митних правил мають право складати, зокрема посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил.

В суді апеляційної інстанції представник митниці надав копію Положення про сектор взаємодії з митними органами іноземних держав управління ризиків та протидії митним правопорушенням Київської митниці ДФС (далі - Положення) від 06 листопада 2014 року, відповідно до якої завідувач сектору на підставі п. 4.8 ч. 4 уповноважений складати протоколи про порушення митних правил.

Відповідно до протоколу, він складений завідувачем сектору взаємодії з митними органами іноземних держав управління боротьби з митними правопорушеннями Київської міської митниці ДФС Шевченком І.І.

Отже, він складений уповноваженою особою, на яку, відповідно до положень ст. 251 КУпАП покладений обов`язок збирання доказів. Даний протокол містить всі дані, передбачені ст. 256 КУпАП, відтак підстав вважати його недопустимим доказом немає.

Що стосується доводів апелянта про те, що вищевказаною службовою особою здійснено неофіційний переклад документів, отриманих від митних органів Республіки Австрії, Республіки Польщі та Великої Британії , яка не уповноважена на здійснення даного перекладу, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вищевказаного Положення, Шевченко І.І. як завідувач сектору взаємодії з митними органами іноземних держав управління боротьби з митними правопорушеннями Київської міської митниці ДФС зобов`язаний опрацювати відповідей/запитів митних органів іноземних держав.

За приписами ч. 1 ст. 503 МК України, перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Положеннями ч. 3 цієї норми закону передбачено, що перекладачем може виступати посадова особа органу доходів і зборів.

Отже, Шевченко І.І. є уповноваженою особою на здійснення перекладу листів, отриманих від митних органів Республіки Австрії, Республіки Польщі та Великої Британії .

В суді апеляційної інстанції представник митниці пояснив, що жодними нормативно-правовими актами чітко не передбачено, хто саме уповноважений на здійснення перекладу документів, які надійшли до митних органів України. Він додав, що якщо працівник митниці має навики стосовно перекладу, то уповноважений на здійснення неофіційного перекладу.

За доводами, викладеними в апеляційній скарзі, суд прийняв рішення про накладення на ОСОБА_3 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України поза межами строку, визначеного ч. 1 ст. 467 МК України, оскільки датою його виявлення є 24 липня 2014 року, коли перевізником здійснилось переміщення вантажу через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві дані про їх митну вартість.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи є необгрунтованими.

Відповідно до матеріалів справи, приводом для порушення провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 стали відомості, які містяться в копії інвойсу № 20140519/2, виданому компанією виробником товару «SILBER FENSTERUND TUREN» (Австрія), загальна вартість експортованих з Австрії товарів становить - 262 529,89 євро (така вартість товарів, а саме: 262 529,89 євро, зазначена і в отриманій копії митної декларації Республіки Польща НОМЕР_1 ), що є значно вище, ніж вартість вказаних товарів, зазначена в документах, поданих до митного оформлення в Україні, яка згідно з інвойсом від 02.07.2014 № 1407002 становить - 25 825 доларів США.Дана інформація надійшла до ДФС України 25 грудня 2015 року. Апелянт вважає, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата подання документів до митних органів України, тобто 24 липня 2014 року Проте надходження такої інформації не може свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вона потребує перевірки. Саме з цією метою митними органами України були направлені запити до митних органів іноземних держав для отримання інформації та співставлення з тими документами, які надала ОСОБА_3 для митного оформлення ввезеного нею товару.

Так, відповідно до наданого ТОВ «МАРЕЛЬКА» в особі директора Скачковою Ю.В. митним органам України інвойсу № 1407002 від 02 липня 2014 року, вартість товару - «двері розсувні, дерев`яні (дуб) в кількості 4 шт., вікно дерев`яне з листвяних порід (дуб) зі склопакетом в кількості 56 шт., загальною кількістю 60 шт., 60 місць» становила 25825 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на дату переміщення товару через митний кордон України 24 липня 2014 року складає 4121136,98 грн. В той час, як в надісланих митними органами Республіки Австрії та Польщі інвойсі № 20140519/2, виданому компанією виробником товару «SILBER FENSTER UNDTUREN» (Австрія), загальна вартість експортованих з Австрії товарів становить - 262529,89 євро (така вартість товарів, а саме: 26229,89 євро, зазначена і в отриманій копії митної декларації Республіки Польща НОМЕР_1 ), що є значно вище, ніж вартість вказаних товарів, зазначена в документах, поданих до митного оформлення в Україні.

Отже, часом виявлення правопорушення необхідно вважати день, коли Київською митницею була встановлена вищевказана відмінність. Цим днем є 25 грудня 2015 року. Відтак адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 467 МК України (в редакції закону № 5288 - VI від 18 вересня 2012 року), яка діяла на час переміщення ОСОБА_3 товару через митний кордон України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, під час розгляду даного провадження цих вимог закону суд дотримався повною мірою. Ним оцінені всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності. Підстави вважити їх неналежними, недопустимими чи недостовірними відсутні.

Відповідно до тексту оскаржуваної постанови, вона містить аналіз всіх доказів та висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення. Отже рішення суду є вмотивованим.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду та закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, про що вказано в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 25 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , за порушенням митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун