Справа № 583/1446/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 154281 від 26.03.2019 року ОСОБА_1 26.03.2019 року о 03 год. 55 хв. в м. Охтирка по вул.. Армійська поблизу будинку № 1 керував автомобілем Toyota Corolla державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, млява мова, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Alcotest Драгер та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 25.03.2019 р. надав свій автомобіль Тойота Корола ОСОБА_2 для сімейних справ з умовою, що останній забере його з лазні. В цей день в ночі ОСОБА_2 забрав його ( ОСОБА_1 ) з лазні і вони поїхали до магазину «Шашличок», де він купив пляшку пива та каву. Потім вони поїхали до школи № 5, за кермом був ОСОБА_2 Біля школи № 5 ОСОБА_2 . звернув у двір, зупинив авто на стоянці та пішов в туалет, а він ( ОСОБА_1 ) залишився сидіти в машині на пасажирському сидінні. Через 2 хв. під`їхав патрульний автомобіль. Працівники поліції обшукали його, запропонували пройти огляд та стан сп`яніння на місці за допомого Драгера, чи їхати в лікарню не пам`ятає. Він ( ОСОБА_1 ) відмовився проходити огляд, бо не був водієм, був на пасажирському сидінні та підтвердив, що дійсно вживав алкоголь, однак автомобілем не керував. Повідомив також працівникам поліції, що водієм є його товариш і він зараз підійде. При ньому ні протоколу, ні постанова не складалися, ніяких свідків не було. Це все тривало хвилин 10. У зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення просить закрити провадження у справі. Зазначив, що 26.03.2019 р. він не керував автомобілем Тойота, що може підтвердити свідок ОСОБА_2 , який того дня був з ним і у якого знаходилися ключі та документи від автомобіля.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлюється статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом №1452/735 від 09.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вказаних правових актів огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять. Натомість, як стверджує ОСОБА_1 , він автомобілем не керував, а за кермом автомобіля перебував його знайомий - ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 25.03.2019 р. він попросив у ОСОБА_3 його автомобіль для сімейних потреб та їздив на ньому. Всі документи були в нього. Ввечері 25.03.2019 р. він ( ОСОБА_2 ) забрав ОСОБА_3 з бані, вони разом заїхали в магазин «Шашличок», ОСОБА_4 ОСОБА_5 взяв собі пиво, а йому каву. Близько 4 год. ранку 26.03.2019 р. вони стали від`їжджати від магазину в бік школи № 5, він ( ОСОБА_2 ) захотів в туалет, тому вони заїхали в двори за магазином «Оазіс». Він ( ОСОБА_2 ) зупинив автомобіль, вийшов з нього та пішов в туалет. Через 10 хв. повернувся і ОСОБА_5 розповів йому, що через 2 хвилини під`їхала патрульна машина і склали протокол по статті 130 КУпАП.

Також на підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав суду копію рішення від 25.04.2019 р., яке набрало законної сили, по справі за його позовом до інспектора взводу 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Полюляка Р.В. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з доданого рішення суду, події справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.126 КУпАП сталися в той самий день та час, що і події, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.04.2019 р., що набрало законної сили, скасовано постанову серії ДП18 № 034244 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення п. 2.1 а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, складену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Полуляком Р.В., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викликались судом повістками, однак в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.

Із письмових пояснень вказаних свідків, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що у їх присутності ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою Драгера та в закладі охорони здоров`я категорично відмовився. Однак в письмових пояснення свідків відсутні дані про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що в їх присутності він був зупинений працівниками поліції.

Щодо відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 № 100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них». Так, відповідно до вказаної інструкції використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції). Також зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції).

Долучений до матеріалів справи відеозапис є неповний та не відтворює обставин вчинення правопорушення. З відеозапису не можливо зробити однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки з відеозапису вбачається, що працівники поліції підходять до автомобіля, який стоїть, при цьому ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні та стверджує, що він не був за кермом. З відео також не вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, в самому протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, його номер, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах т а правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «ОСОБА_7 проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова