Кропивницький апеляційний суд
Провадження №33/4809/177/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Кадигроб С.М.
Категорія - ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року, суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та в її інтересах захисника-адвоката Нижника В.В., прокурора Гуземи О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, працюючу на посаді голови Онуфріївської районної ради Кіровоградської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи головою Онуфріївської районної ради Кіровоградської області - суб`єктом декларування в розумінні підпункту "в" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" не повідомила у десятиденний термін Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, після придбання 30 червня 2017 року автомобільного транспорту вартістю 286292 грн. 00 коп., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, тобто суму 80 000 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтувала тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права внаслідок неправильного і неповного встановлення всіх обставин, які мають значення для справи. В оскаржуваній постанові не надана всебічна і об`єктивна оцінка її діям. Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно неї не містять жодних даних про форму вини, а саме про наявність прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та жодних доказів на підтвердження такого умислу. Судом не було встановлено той факт, що вона не переслідувала намір на вчинення корупційного правопорушення. Висновки суду першої інстанції про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, не підтверджуються зібраними по справі доказами. Крім того, зазначила, що не мала і не могла мати умислу на приховування придбаного транспортного засобу, оскільки всі відомості щодо його придбання містяться в публічному реєстрі речових прав, а автомобіль відкрито використовувався з першого дня його придбання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та в її інтересах захисника адвоката Нижник В.В. які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, в той час як відповідно до ст.69 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Неповідомлення, або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, незалежно від ознак суб`єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, де як обов`язковою складовою складу даного проступку є існування об`єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

Згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 2 ст. 52 Закону визначено, що у разі суттєвої зміни в майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 визнала факт несвоєчасного повідомлення НАЗК про зміни в її майновому стані. Проте свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що працює в Онуфріївській районній раді з 2006 року, спочатку заступником голови, а згодом була обрана головою Онуфріївської райради. У 2017 році придбала автомобіль RAVON R4, 2017 року випуску, потім захворів батько чоловіка. Хвороба мала тяжкий перебіг і він помер. Підтвердження у цьому у неї відсутні. Про необхідність подання декларації та повідомлення про суттєві зміни майнового стану попереджалася раніше. Про вимоги закону щодо внесення до реєстру електронних декларацій відомостей про суттєві зміни у майновому стані знає. Умислу на приховування майна не мала, оскільки в декларації за 2017 рік внесла інформацію про автомобіль та протягом всього часу відкрито користувалася автомобілем. Умисел на вчинення корупційного правопорушення в неї відсутній, оскільки всі відомості щодо майна знаходяться у відкритому реєстрі майнових прав.

Разом із тим, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, відповідальність за ч.2 ст.172-6 КУпАП настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в травні 2014 року ОСОБА_1 була обрана на посаду голови Онуфріївської районної ради Кіровоградської області, вона має 5 ранг посадової особи місцевого самоврядування. 30 червня 2017 року вона придбала транспортний засіб автомобіль марки RAVON R4, моделі Eleqant 2017 року випуску, вартістю 286 929 грн. Тобто з 00:00год. 01 липня 2017 року по 00:00 год. 10 липня 2017 року в ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб - ресурсі НАЗК. Станом на 00:00 год. 11 липня 2017 року ОСОБА_1 порушила порядок передбачений ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції». Придбаний автомобіль ОСОБА_1 показала лише через 9 місяців під час подання щорічної декларації за 2017 рік. Дані обставини підтверджуються доданими до адміністративного протоколу письмовими доказами.

Відповідно до пункту 1, підпункту «в» частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами на яких поширюється дія Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу апеляційний суд вважає, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на час подання декларації ОСОБА_1 являлася суб`єктом відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», оскільки, будучи головою Онуфрієвської районної Ради та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України « Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані із корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України « Про запобігання корупції» не повідомила у десятиденний термін НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, після придбання автомобіля 30 червня 2017 року в сумі 286 929 грн. Чим вчинила адміністративне правопорушення пов`язане із корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами і зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 року (а.с. 1-10), присягою ОСОБА_1 (а.с.15); попередженням про обмеження, пов`язані з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби від 18.04.2006 року (а.с. 16-17); копією сторінки газети «Придніпров?я» від 24.02.2018 року (а.с.19); копією листа Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК, з якого вбачається, що перебоїв у функціонуванні ІТС Реєстр у період з 30.07.2017 року по 11.07.2017 року не відбувалося; повідомленням територіального сервісного центру №3541 регіонального сервісного центру МВС в Кіровоградській області про здійснення 01.07.2017 року первинної реєстрації автомобіля RAVON R4, 2017 року випуску (а.с. 41); договором купівлі-продажу від 19.06.2017 року (а.с. 44-48); видатковою накладною №1569 від 30.06.2017 року (а.с.55).

На переконання апеляційного суду вказані докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції обставинам справи.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права внаслідок неправильного і неповного встановлення всіх обставин, які мають значення для справи, в постанові не надана всебічна і об`єктивна оцінка її діям, висновки суду першої інстанції про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, не підтверджуються зібраними по справі доказами є необрунтованими та безпідставними. На переконання апеляційного суду судом першої інстанції справа розглянута із дотриманням вимог закону, повно всебічно та неупереджено, зібрані докази по справі досліджені судом належним чином у відповідності до вимог закону та їм надана належна правова оцінка як і діям ОСОБА_1 вина якої повністю підтверджується вищевказаними зібраними по справі доказами.

Також безпідставними є доводи ОСОБА_1 стосовно того, що матеріали справи не містять жодних даних про форму вини, а саме про наявність прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та відсутні докази на підтвердження такого умислу, оскільки частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни в майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Тобто ОСОБА_1 мала десять днів, а саме з 30.06.2017 року по 09.07.2017 року, протягом якого згідно із положеннями закону вона мала можливість подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані на офіційному сайті Національного агентство з питань запобігання корупції, чого не здійснила. При цьому як вона пояснила, що перебувала на робочому місці.

При цьому апеляційний суд враховує, що будь-яких доказів у підтвердження поважності причин не подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 . у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції не надала.

Крім того, ОСОБА_2 й ОСОБА_3 ставиться в провину саме не подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а не приховування майна.

Усні доводи ОСОБА_1 стосовно того, що адміністративний протокол співробітниками поліції стосовно неї складався із порушеннями, декілька разів різними датами та того, що на неї та її близьких співробітниками поліції здійснювався тиск не підтверджуються матеріалами справи.

При цьому апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 та її захисник у судовому засіданні апеляційної інстанції у підтвердження вказаних доводів будь-яких доказів не надали. Більше того, ОСОБА_1 зазначила, що до правоохоронних органів із будь-якими заявами з цього приводу не зверталася.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд в повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого нею правопорушення, її особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останньої, а також запобіганню вчинення нею, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та при розгляді справи в суді першої інстанції які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття адміністративної справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення відсутні.

Крім того, доводи ОСОБА_1 та її захисника з приводу того, що на час розгляду справи у суді першої інстанції сплив строк давності притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованими та безпідставними.

Так, згідно ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинене правопорушення, пов`язане із корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст.164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладене протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дане положення означає, що визначений ст. 254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх процесуальних дій.

А тому, моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (притягається до адміністративної відповідальності) здійснити дії, вчиненні частинами другою четвертою ст. 256 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів провадження у відповідності до вимог закону була проведена перевірки з направленням відповідних запитів на які надались письмові докази відповідними органами. Перевірка була закінчена складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому, і до такого висновку правильно дійшов суд першої інстанції датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання адміністративного протоколу 29 січня 2019 року.

Кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення пов`язане із корупцією є 29 квітня 2019 року і на час розгляду справи в суді першої інстанції не закінчився.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для її скасування та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Онуфрієв