Справа № 467/138/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Кукурудзи О.М.,

прокурора Донаканян А.Д.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)", ІПН НОМЕР_1

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

05.05.2015 року наказом № 23 о/с державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)" рядового внутрішньої служби ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)".

ОСОБА_1, будучи особою рядового складу державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до ст. 1 та п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону та який зобовязаний подавати декларацію відповідно до вказаного Закону.

Відповідно п.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені в п.п. «д» п. 1 ч.1 ст. 3 цього ж Закону зобовязані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Проте ОСОБА_1, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме: 3 квітня 2018 року, чим порушив вимоги фінансового контролю, що відноситься до адміністративного порушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні провину визнав частково та пояснив, що 28 березня 2018 року він отримав електронний підпис та направив до НАЗК запити про зміну адреси електронної пошти, однак відповіді не отримав. Отримавши відповідь на запит тільки 3 квітня 2018 року, він того ж дня і подав електронну декларацію.

Прокурор зазначила, що провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України доведена, прохала суд застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 03.04.2018 року подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

В подальшому 23.01.2019 року зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

З копії витягу про ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства вбачається, що у ньому власноручно написані прізвище та ініціали ОСОБА_1, а також міститься його підпис про ознайомлення з цими вимогами, зокрема в частині необхідності подання декларації.

Згідно отриманих табелів обліку робочого часу виправної колонії з січня по березень 2018 року встановлено, що в період необхідності подання декларації за 2017 рік з 01 січня по 31 березня 2018 року ОСОБА_1 майже кожного робочого дня перебував на робочому місці, на лікарняних, у відрядженні не перебував. З 9 січня по 7 лютого 2018 року перебував у відпустці.

Суд вважає, що несвоєчасне отримання відповіді на запит щодо зміни адреси електронної пошти не може бути поважною причиною у розумінні змісту ст. 176-2 КпАП України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не мав поважних причин несвоєчасного подання декларації.

ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис через Акредитований центр сертифікації ключів України Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби 14.03.2017 року, який дійсний до 14.03.2019 року, що підтверджується витягом від 23.01.2019 року.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 у звязку із наявністю діючого електронного цифрового підпису мав можливість вчасно подати декларацію за 2017 рік.

Також, з виписки про послідовність дій ОСОБА_1 під час подання декларації за 2017 рік, наданої Національним агентством з питань запобігання корупції вбачається, що ОСОБА_1 роботу в Реєстрі декларацій фактично розпочав тільки 03.04.2018 року о 18 годині 26 хвилин та до цього часу не вживав жодних заходів, спрямованих на своєчасне подання декларації за 2017 рік.

У листі Державного підприємства "Українські спеціальні системи" вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 02.01.2018 року близько 09 години виявлено помилки при спробі авторизації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Належне безперебійне функціонування Реєстру забезпечено з 09 години 50 хвилин 02.01.2018 року. Близько 12 години 00 хвилин Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502). О 12 годині 40 хвилин 15.03.2018 року роботу Реєстру поновлено.

В період необхідності подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік реєстр працював в належному режимі, крім вищевказаних дат та часу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За змістом ст.1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що субєктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частина 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, що виразилося в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується протоколом № 27 від 28 січня 2019 року, матеріалами справи.

Обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_1, середній розмір заробітної плати якого складає 9000 грн., який одружений, має неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про застосування щодо нього стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини першої статті 172-6 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити йому стягнення у вигляді адміністративного штрафу на користь держави у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п"ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 к.

Строк предявлення документа до виконання 3 (три) місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Т.М. Кологрива