Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/423/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Кульбаби А.В., за участю: секретаря судового засідання - Білоус Г.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2019р. серія БД № 026884 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 24 лютого 2019 року о 2 год. 38 хв. в смт. Ярмолинці по вулиці Олега Кошового, керував транспортним засобом ВАЗ 111930 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, про що свідчить висновок медичного огляду № 376 від 24.02.2019р., виданий лікарем-наркологом ОСОБА_3, огляд проводився в ХОПЛ № 1 с. Скаржинці у звязку з відмовою від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу по вул. О. Кошового в смт. Ярмолинці у звязку з виявленими ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, почервоніння очей у водія, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, суду показав, що з 23 на 24 лютого 2019 року він перебував в гостях у друга. Приблизно о 3 годині він зателефонував до батька та попросив, щоб останній приїхав автомобілем і забрав його додому. Коли вони їхали по вулиці О. Кошового, то в автомобілі закінчилось пальне і батько пішов додому за бензином, а він сидів на передньому пасажирському сидінні та чекав його. Після цього до нього підійшли працівники поліції, сказали, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння та завели його в ХОПЛ № 1. Там він пройшов огляд на стан алкогольного спяніння. Він працівникам поліції та лікарю-наркологу говорив, що транспортним засобом не керував. На місці стоянки автомобіля по вулиці Кошового працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що 24 лютого 2019 року приблизно о 2 годині до нього подзвонив син та попросив забрати його з дня народження. Автомобілем керував він. Коли вони рухались по вулиці Кошового, то автомобіль зупинився, оскільки закінчилось пальне. Тоді він пішов додому за пальним, а син залишився чекати його в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. Повернувшись на місце зупинки автомобіля, то виявив, що сина в автомобілі не було. Відразу після цього до зателефонував його син та повідомив, що його забрали працівники поліції в ХОПЛ № 1. Він також поїхав в лікарню. В лікарні працівники поліції заставили сина пройти огляд на стан спяніння. Весь час він говорив працівникам поліції, що транспортним засобом керував він, а не син.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи в цілому, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, проводиться з використанням технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. А частина 3 статті 266 КУпАП передбачає, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Частиною 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З диспозиції ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність за цією статтею наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння. Водночас, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено жодних належних і допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 24 лютого 2019 року о 2 год. 38 хв. в смт. Ярмолинці по вулиці Олега Кошового, керував транспортним засобом ВАЗ 111930 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні. В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично ствердив, що 24 лютого 2019 року о 2 год. 38 хв. в смт. Ярмолинці по вулиці Олега Кошового транспортним засобом ВАЗ 111930 д.н.з. НОМЕР_1 не керував. Суд також констатує, що в своїх поясненнях, що відібрані працівником поліції, ОСОБА_1 також зазначив, що автомобілем ВАЗ 24 лютого 2019 року він не керував (а.с. 5).

З ретельно дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і йому працівниками поліції пропонувалось пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Суд не бере до уваги в якості доказу керування транспортним засобом ОСОБА_1 копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 № 906916 від 24.02.2019р., що долучена до справи, адже зазначена копія належним чином не завірена та копія цієї постанови не вручена ОСОБА_1 (п. 10 Постанови).

Отже, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2019р. серія БД № 026884, пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с. 5), показань свідка ОСОБА_4, ОСОБА_1 не пропонувалось у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. п. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008р.; п.п. 6, 7 розділу № 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015р. № 1452/735, пройти огляд на стан спяніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 24.02.2019р. серія БД № 026884 та висновок Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 № 376 від 24.02.2019р. (а.с. 3, 6) не можуть вважатися належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, оскільки під час судового розгляду не було встановлено належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.А Правил дорожнього руху України, тому суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому в силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245-249, 251, 252, 256, 266, 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 62 Конституції України,

постановив:

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба