Справа № 360/2467/18 Головуючий у І інстанції Стасенко Г.В.
Провадження № 33/824/423/2019 Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника -адвоката Лимара О.А.,

прокурора - Безгинського Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Микуличі Бородянського району Київської області, проживаючого в АДРЕСА_1,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_2, будучи депутатом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, тобто суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, згідно з п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону "Про запобігання корупції" та примітки до ст.1726 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції" несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Так, згідно з протоколом першої сесії сьомого скликання Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, яка відбулась 10 листопада 2015 року, за ОСОБА_2 визнано повноваження депутата Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" , п.2, ч.1 ст.3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Щорічну декларацію за 2017 рік ОСОБА_2 повинен був подати в період часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року.

Електронний цифровий підпис для подачі щорічної електронної декларації за 2017 рік ОСОБА_2 отримав лише 02 квітня 2018 року в акредитованому центрі сертифікації ключів "Приватбанк" строком дії по 02 квітня 2019 рік, вже після відведеного законодавством терміну - до 01 квітня 2017 року на подачу електронної декларації за 2017 рік.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua), щорічну декларацію за 2017 рік ОСОБА_2 подав лише 03 квітня 2018 року об 11-й годині 40 хвилин, тобто несвоєчасно, після закінчення відведеного Законом "Про запобігання корупції" терміну - з 01 січня 2018 року до 01 квітня 2018 року, без поважних причин.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити.

В обґрунтуванні вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що національне агентство його письмово повідомляло про факт неподання декларації, також в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення про факт неподання декларації органу місцевого самоврядування.

Крім того, звертає увагу, що протокол, складений щодо нього є протиправним, оскільки орган, який його склав діяв поза межами власних повноважень, з порушенням норм чинного ЗУ «Про запобігання корупції», так як оперуповноважений міжрайонного відділу №3 управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майор поліції Троян О.А. не мав законних прав на його складання.

Під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та захисник - адвокат Лимар О.А. уточнили вимоги апеляційної скарги та просили закрити провадження по справі, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши доповідь судді, особу, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Лимара О.А., які просили провадження закрити та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, прокурора, що підтримав судове рішення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Винуватість ОСОБА_2 у тому, що він, будучи депутатом Микулицької сільської ради Бородянського району Київської області, тобто суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, згідно з п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону "Про запобігання корупції" та примітки до ст.1726 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону "Про запобігання корупції" несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, що стверджується матеріалами справи та чого не заперечували під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник.

Доказам по справі суддя надав належну оцінку і прийшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Поряд із цим, хоча з матеріалів справи формально і вбачаються ознаки порушення ОСОБА_2 положень Закону України «Про запобігання корупції», які вказують на порушення ним статті 172-6 КУпАП, проте, вирішуючи питання про необхідність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд не звернув уваги на те, що він за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, його діями будь-якої шкоди державним чи громадським інтересам не заподіяно, на утриманні в нього знаходиться син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який є інвалідом та матір, яка постійно хворіє та потребує постійного догляду, вчинене ним правопорушення є малозначним, тому суд апеляційної інстанції вважає, що до нього можливе застосування ст. 22 КУпАП.

За таких обставин постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про звільнення його від адміністративної відповідальності, із оголошенням усного зауваження.

Керуючись ст. 22, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк