гСправа № 358/159/19 Провадження № 3/358/79/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М., за участю правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Корсунь - Шевченківського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Мельники, Канівського району, Черкаської області, паспорт громадянина України серії НС № 617957, виданий 20.05.1999 року Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ «Ремонтно - будівельного комплексу» м. Київ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

24 січня 2019 року о 23 годині 10 хвилин по вул. Ярослава Мудрого в м. Корсунь - Шевченківський, Черкаської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21114», номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров'я по вул.Ярослава Мудрого Корсунь - Шевченківської ЦРЛ.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

По даному факту поліцейським СРПП №2 капралом поліції Задорожнім В.В. 24.01.2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 106994 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив той факт, що він 24.01.2019 року керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, тобто визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щиро розкаявся, та просив суд суворо його не карати.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом встановлено наступне.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 (далі-по тексту Правила) учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст.252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, окрім його пояснень, наданих в суді, повністю підтверджується наявними у матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 106994 від 24.01.2019 року та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у ОСОБА_1 алкогольного сп'яніння від 25.01.2019 року.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (стаття 265-1КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 265-1 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості щодо вилучення посвідчення водія у ОСОБА_1 Також в матеріалах справи відсутні документи, що містять відомості про наявність чи відсутність у ОСОБА_1 водійського посвідчення, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості у разі притягнення останнього до адміністративної відповідальності вирішити питання про накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Зважаючи на наведене, вважаю, що ОСОБА_1 у розумінні ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, не є водієм, а тому визначаючи стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладається стягнення в межах санкції цієї статті для осіб, які не є водіями.

Враховуючи викладене, при накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини та зважаючи на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до нього адміністративного стягнення в межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу без з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з правопорушника слід стягнути 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст.33-35, 130 ч.1, 251, 252, 280, 283, 284, 317, 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок без позбавленням права керування транспортними засобами.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування даної постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ст.307 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НС №617957, виданий 20.05.1999 року Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_1, штраф у подвійному розмірі в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, відповідно до ст.308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НС №617957, виданий 20.05.1999 року Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Головуючий: суддя В. М. Корбут