Справа №591/1432/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/816/276/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт на строк 240 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 не сплачує аліменти відповідно до виконавчого листа № 591/7217/14-ц виданого 26.12.2014 року Зарічним районним судом м. Суми на утримання сина ОСОБА_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, у розмірі 38 346 грн. 45 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. У березні 2019 року ним було сплачено заборгованість у повному обсязі, у зв`язку з чим 22 березня 2019 року державним виконавцем Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУ юстиції у Сумській області Скляровим О.П. винесено постанову про скасування заходів примусового виконання у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі. Оскільки оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав лише 12 червня 2019 року від старшого інспектора Северин В.І., останній просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду від 06 березня 2019 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи клопотання та поданої апеляційної скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ОСОБА_1 постанова Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2019 року була винесена за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. З пояснень апелянта вбачається, що про судове рішення він дізнався лише 12 червня 2019 року.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2019 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , внаслідок чого виникла заборгованість, сукупний розмір якої, становить 38 346 грн. 45 коп., що перевищує сукупний розмір відповідних платежів за шість місяців, а тому ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Однак даний висновок суду є помилковим, з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06.02.2018 р., отже саме з цього часу діють положення ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє

закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

З огляду на те, що ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. При цьому період часу несплати аліментів особою до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Між тим, із матеріалів справи вбачається, що заборгованість внаслідок несплати аліментів ОСОБА_1 виникла до дати введення положень ст. 183-1 КУпАП в дію, тобто у 2015 році і саме починаючи з цього періоду державним виконавцем проведено нарахування заборгованості по аліментах, а судом першої інстанції її загальний розмір станом на 28.02.2019 року визнано таким, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тобто без урахування вищевказаних вимог закону, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Розрахунок заборгованості по аліментах, який доданий до протоколу, не містить розмежування заборгованості, яка виникла до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП, так і після вступу, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

За наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у відповідності до ст. 247 КУпАП - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 06 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.