Справа №487/8118/18
Провадження №3/487/40/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря: Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. РНОКПП: не відомо.

за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2018 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2103» (державний реєстраційний знак НОМЕР_1), у м. Миколаєві по вул. Рюміна, біля будинку №11 в стані алкогольного спяніння, (що підтверджується результатом огляду проведеного на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер» тесту №2222 згідно якого вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 складав 2.16 % проміле), не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Geely Emgrand ЕC 7» (державний реєстраційний знак НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_2. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Таким чином ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3, 2.9 "а",13.1 ПДР України.

В подальшому місце ДТП, ОСОБА_1 залишив, про що складено протокол серії БД №281920 від 25.11.2018 року, у звязку із порушенням вимоги п.п. 2.10 «а» ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КпроАП України.

До судового засідання ОСОБА_1 неодноразово не зявлявся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 «а» ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, зі змінами внесеними Постановою КМУ №883 від 10.11.2017 року, встановлює заборону водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.266 ч.ч.2,3 КпроАП України - особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають, зокрема у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно розділу ІІ п.12, зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Огляд водія проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 280141 від 25.11.2018 року; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням технічних засобів, Тестом №2222 від 25.11.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, від 25.11.2018 року.

Також, викладені в протоколі обставини, знайшли підтвердження в переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку та з результатами якого він погодився.

З урахуванням встановленого суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР України. Та кваліфікує його дії за ст.130 ч.1 КпроАП України, а саме керування транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння.

Окрім того, відповідно до 2.3. «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Пунктом 13.1. ПДР України, передбачено, що Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

Згідно з положеннями п.п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Положеннями ст. 124 КпроАП України передбачена відповідальність за порушення, учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КпроАП України встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаних правопорушень підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 280142 від 25.11.2018 року , схемою місця ДТП від 25.11.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 від 25.11.2018 року, поясненнями ОСОБА_1

Таким чином суд кваліфікує його дії за ст.124 КпроАП України, а саме порушення, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. А також за ст. 122-4 КпроАП України а саме залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Відповідно ч. 2 до ст. 36 КпроАП України у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає що виправлення ОСОБА_1. та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення стягнення у вигляді штрафу в межах санкції даної статті разом із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке є необхідним і достатнім, та згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір» в новій редакції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.40-1, 278, 280, 283, 284 КУпАП України,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушення передбачених ст.ст. 124, 122-4 КпроАП України.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпроАП України та накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. (Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 4001, Код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в розмірі 384,20 (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) грн. (Отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО ГУДКСУ) 899998, Рахунок отримувача 6001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя І.О.Притуляк