Номер провадження: 33/813/449/19
Номер справи місцевого суду: 520/2350/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: ОСОБА_2, та його адвоката Назарова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що він 19.01.2019р. о 02.10год. керував транспортним засобом «Богдан», н/з НОМЕР_1, по вул. Академіка Корольова в м. Одеса, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія, за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 1.63 проміле алкоголю. Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року є незаконною та просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним. Також зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та пояснення свідків складено з численними порушеннями, а тому не можуть визнаватися належними та допустимими доказами по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його адвоката Назарова О.М., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, заслухавши лейтенанта поліції Лозовського О.В., який склав протокол відносно ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані належним чином.

Пункт 2.9 а ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а ПДР України, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №075521 від 19.01.2019р., який складений уповноваженою особою, а його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, при цьому протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_2; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які містять необхідні реквізити, підписані свідками та не суперечать фактичним обставинам події, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення; висновком приладу «Драгер», з якого вбачається, що в організмі ОСОБА_2 зафіксовано вміст алкоголю у розмірі 1,63 проміле, дата проведення тесту - 19.01.2019р. о 02.22год.; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Згідно відеозапису з нагрудної камера поліцейського (а. с. 7), чітко вбачається, що ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», поліцейський проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу, ОСОБА_2 погодився пройти огляд, після чого було зафіксовано в його організмі вміст алкоголю у розмірі 1,63 проміле. Після цього ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, однак він відмовився від проходження такого огляду, пославшись на те, що він вже його пройшов.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів , показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

На підставі вище викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 скористався своїм правом вибору пройти огляд на місці зупинки чи в медичному закладі, та добровільно пройшов такий огляд за допомогою приладу «Драгер», який встановив показник алкоголю в його організмі більший допустимої норми. На місці зупинки ОСОБА_2 не заперечував щодо результатів огляду, про що також свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку приладу «Драгер».

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є недопустимими доказами, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки є необґрунтованими, суперечать наявним в матеріалах справи доказам та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, оскільки водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, цього висновку не спростовують, та не впливають на доведеність вини ОСОБА_2 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький