КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду є необґрунтованою, невідповідною матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із значними порушеннями процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив докази вини апелянта, а саме: не взяв до уваги дату огляду і здачі аналізу 23 вересня 2018 року о 04 год. 20 хв., висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 24 вересня 2018 року щодо результатів медичного огляду; не взяв до уваги результати дослідження медичної лабораторії «СІНЕВО» від 01 жовтня 2018 року; не допитав в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при зупинці транспортного засобу патрульною поліцією та не давали ніяких пояснень, а просто засвідчили свої дані підписами.

Звертає увагу суду на те, що працівники поліції не відсторонили апелянта від керування, виписавши тимчасове посвідчення на право керування транспортним засобом, порекомендували самостійно пройти обстеження та дозволили проїхати ще 20 кілометрів до КМНКЛ «Соціотерапія».

Одночасно з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що завірену копію постанови суду отримав лише 05 березня 2019 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, заслухавши доводи ОСОБА_1 про підтримання клопотання про поновлення строку та доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 01 березня 2019 року. Разом з тим, копію оскаржуваного рішення отримав 05 березня 2019 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи розпискою. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 направлено поштовим відправленням 13 березня 2019 року.

У зв`язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити усі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції цих вимог закону не виконав.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах.

Разом з тим, вивчивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, у тому числі відеозапис події, приходжу до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 222680 від 22 вересня 2018 року ОСОБА_1 , 22 вересня 2018 року о 22 годині 50 хвилин по вул. Глибочинська, 53 в м. Києві, керував автомобілем Мерседес, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пільців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, підвищена жвавість, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДРУкраїни водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим, з долученого до матеріалів справи відеозапису події вбачається, що працівники поліції не забезпечили доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, а рекомендували йому самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, згідно долученого до апеляційної скарги висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2018 року, ОСОБА_1 23 вересня 2018 року самостійно звернувся до КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп`яніння, в результаті якого ознак наркотичного сп`яніння у нього не виявлено.

Приймаючи рішення у справі вважаю за необхідне застосувати практику Європейського Суду з прав людини відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний достатнім та допустимим доказом порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України та відповідно наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. п.1.ст.247, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення., передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Юрдига О.С.

Справа № 33/824/1827/2019 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Сидоров Є.В.