Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/63/19
Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі Верещагіній В.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника - адвоката Паїцики О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2018 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 поставлено за провину те, що він 17 вересня 2018 року близько 21.52 год. керував автомобілем «Subaru legacy outback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Ярославській, 21/57, що в м. Кропивницькому з ознаками алкогольного сп'яніння (нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, у присутності свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік..

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_3 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю наявних у справі належних, допустимих та узгоджених між собою доказів.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, постанову судді районного суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, зазначає про порушення його права на захист та справедливий суд, неповноту та необ'єктивність судового розгляду, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, які на його думку свідчать про те, що він автомобілем не керував і правила дорожнього руху не порушував, а оформлення працівниками поліції стосовно нього протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння було явно незаконним.

Крім того, ОСОБА_3 вказує про те, що копію оскаржуваної постанови від 22 листопада 2019 року, він отримав лише 04 січня 2019 року після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, а тому пропустив строк на апеляційне оскарження з незалежних від нього, об'єктивних причин, який просить йому поновити.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, показання свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів/, справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності розглянута без нього, всі судові повістки про дату та місце розгляду справи, помилково направлялись за адресою АДРЕСА_1, при тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення та у довідці про реєстраційний номер облікової картки платника податків вказана адреса АДРЕСА_1 ( а.с. 1, 8, 9-13)

Таким чином, права ОСОБА_3 ( ст.268 КУпАП ) порушені, строки на апеляційне оскарження постанови суду від 22 листопада 2019 року пропущені ОСОБА_3 з незалежних від нього, об'єктивних причин.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння наступає лише в разі керування цією особою транспортним засобом.

Як пояснив ОСОБА_3, під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, він 17 вересня 2018 року у вечері приїхав до своїх знайомих - кумів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проживають на АДРЕСА_2.

Приблизно о 22.00 год., оскільки автомобіль був припаркований неподалік будинку, вони разом вирішили перегнати його у двір, для цього запросила сусіда, чекали біля автомобіля, випивали.

Стверджує, що на момент коли поліцейські підійшли до його автомобіля, то він дійсно, перебуваючи у салоні вживав алкогольні напої, при цьому автомобіль не рухався, свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, з самого початку пояснював тим, що він автомобілем не керував і автомобіль не рухався.

Допитаний в якості свідка працівник патрульної поліції ОСОБА_5 пояснив суду, що під час патрулювання району Н. Миколаївка, з чергової частини надійшло повідомлення про порушення на АДРЕСА_2 водієм автомобіля « Субару» тиші.

По приїзду, на перехресті вулиць Ярославської та Севастопольської в м. Кропивницькому, перед собою, у світлі фар він помітив автомобіль «Субару» водій якого, після сигналу фар, припинив рух.

Коли він підійшов, то з автомобіля з пляшкою в руках від пива вийшов ОСОБА_3, який проявляв ознаки алкогольного сп'яніння.

У присутності свідків, водій автомобіля «Субару» від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням алкотестеру «Драгер» або у медичному закладі відмовився, у зв'язку з чим і був оформлений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, свідок ОСОБА_5 пояснив, що особу, яка повідомила по лінії «102» про порушення водієм вказаного автомобілем режиму тиші у населеному пункті, вони не опитували.

Переглядом наявного у справі відеозапису, апеляційним судом встановлено, що на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, автомобіль знаходився в нерухомому стані та був припаркований на узбіччі проїзної частини.

Більш того, на відео чітко зафіксовано, як інспектор патрульної поліції ОСОБА_5, після того, як ОСОБА_3 відмовляється віддати документи на машину, телефонує начальнику підрозділу і « на жаргоні» розповідає: « про те, що факт движения автомобіля не зафіксовано, а нібито видно, що автомобіль декілька метрів прокатився».

Крім того, на відео зафіксована відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу DRAGER Alcotest та у медичному закладі (лікаря-нарколога), що не дає можливості однозначно визначити те, від якого саме виду огляду відмовлявся водій та які саме дії він вчиняв щодо ухилення від такого огляду.

Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 не містять в собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання в оскаржуваній постанові на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків не є підставою для визнання цієї постанови законною та обґрунтованою.

Згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.

Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана ним постанова - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 245, 250, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов