Справа № 266/6376/18
Провадженя№ 3/266/349/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Шишилін О.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце мешкання: м. Маріуполь, вул.. Верхній блок, 18

за ч. 1 ст. 164 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 р. постановою суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП були провернуті начальнику Департаменту патрульної поліції УПП в Донецькій області для належного оформлення, зокрема надання пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначення свідків та їх пояснення на яких посилається поліцейській у рапорті і у протоколі, а також доказів того, що ОСОБА_1 не є субєктом підприємницької діяльності.

06.02.2019 р. матеріали поступили до суду після до оформлення.

З протоколу про адміністративне правопорушення АА№168589 від 22.10.2018 року, вбачається, що 22.10.2018 року о 13 год. 35 хв. м. Маріуполь, вул.. Лінніка надав послуги з перевезень двох пасажирів таксі на т/з DAEWOO NEXIA д/н НОМЕР_1 в м. Маріуполь, без відповідної реєстрації як субєкта господарювання, та відповідної ліцензії, чим порушив ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з'явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому, вважаючи причину неявки не поважною, суд розглянув справу за його відсутністю на підставі наявних матеріалів.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 указаного адміністративного правопорушення до протоколу додано, рапортом, фото, відеозапис.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обовязок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Суб'єктами господарювання, згідно зі статтею 55 Господарського кодексу України визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

За змістом статті 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Згідно пояснень ОСОБА_1 наданих під час складання протоколу та зазначених в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 підвіз людей які його попросили підвезти до залізничного вокзалу, гроші з яких він не брав.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно підїхав на автомобілі НОМЕР_2 до залізничного вокзалу разом із двома жінками, проте чи надавав він їм послуги вартісного характеру з даного відеозапису не вбачається.

Разом із тим, із наданих суду письмових доказів не вбачається те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме: систематично надавав чи взагалі надавав послуги «таксі» з перевезення пасажирів на транспортному засобі марки DAEWOO NEXIA д/н НОМЕР_1, тобто надавав послуги вартісного характеру, що мають цінову визначеність, не зазначено свідків події.

Посадовими особами, якими складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не зібрано та не надано суду переконливих доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської діяльності з надання послуг «таксі» щодо перевезення пасажирів, не зясовано за яку плату останній надавав послуги з перевезення. З матеріалів справи вбачається, що на момент складання протоколу свідки, на порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначені та не допитані. Саме по собі знаходження на автомобілі знаку «таксі» не є достатнім доказом здійснення ним відповідної господарської діяльності.

Отже, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення ОСОБА_1 норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю, є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які непідтверджені у передбачений законом спосіб, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя.

Суддя: Шишилін О. Г.