П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/1121/17

Номер провадження 3/530/2/19

21.05.2019 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Должко С.Р., секретаря Стрілець Л.Г., прокурора Маюри С.В., адвоката Зінченка Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської областіматеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, українця, гр. України, одруженого, має на утриманні 1 малолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення правопорушення працював на посаді голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП не притягувався, за вчинення корупційного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області знаходиться адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, будучи згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) суб`єктом, на якого поширюється дія закону, та відповідно до ст. 1 Закону - суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, й обіймаючи посаду, за якою належить до службових осіб, які займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, а також встановлені Законом України «Про державну службу» обмеження, пов`язані з прийняттям на державну службу та її проходження в порушення ст. 45 Закону, вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП («Порушення вимог фінансового контролю»).

Згідно з розпорядженням Президента України № 613/2015-рп від 01.06.2015, ОСОБА_1 призначено на посаду голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, яку відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу» віднесено до посад державної служби категорії «А».

Так, 26.10.2016 та 26.03.2017 ОСОБА_1 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічні декларації за 2015 та 2016 роки, тобто йому були достовірно відомі зобов`язання та обмеження, встановлені Законом України "Про запобігання корупції", а також встановлений законом порядок подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

11 квітня 2017 року рішенням шістнадцятої позачергової сесії сьомого скликання Зіньківської районної ради висловлено недовіру голові Зіньківської районної державної адміністрації ОСОБА_1 та ініційовано направлення даного рішення Президенту України.

Вказане рішення прийнято на підставі статті 118 Конституції України, статтей 9, 34 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» та пункту 29, частини 1 статті 43 статті 72 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

11 травня 2017 року видано розпорядження Президента України № 98/2017-рп від 11.05.2017 року, яким відповідно до частини десятої статті 118 Конституції України прийнято відставку голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_1 .

Цього ж дня 11 травня 2017 року розпорядженням голови Зіньківської районної державної адміністрації ОСОБА_1 , відповідно до вищевказаного розпорядження Президента України, припинено повноваження голови Зіньківської районної державної адміністрації 11.05.2017 року ОСОБА_1 та дано вказівку відділу фінансово-господарського забезпечення апарату районної державної адміністрації провести компенсаційні виплати за невикористані відпустки. На вказаному розпорядженні також мається відмітка про ознайомлення ОСОБА_1 та зазначено дату 11.05.2017 року.

Згідно з частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належить до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 11 серпня 2016 р. № 3 (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства від 06.09.2016 року № 18, від 30.09.2016 року № 57, від 03.11.2016 № 106, від 13.01.2017 № 24, від 22.02.2017 № 59, від 16.03.2017 № 85) Законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування:

1)щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року;

2)декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції»;

3)декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року;

4)декларація суб`єкта декларування, який є особою, що претендує на зайняття посад, зазначених у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, що подається до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади (участь у конкурсі), якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1 припинив свою діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, та дізнався про таке припинення 11.05.2017. Оскільки припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення, а отже ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію перед звільненням не пізніше 7 червня 2017 року.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua/search) встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2017 по 11.05.2017) лише о 10 год. 32 хв. 24.07.2017 (https://public.nazk.gov.ua/declaration/0c0e556e-199b-46bf-bcd3-d957е6е26026), тобто несвоєчасно.

Також встановлено, що ОСОБА_1 20.05.2017 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію (кандидата на посаду) за 2016 рік, тобто в цей період часу останній мав можливість подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, своєчасно.

Таким чином, займаючи в період 01.07.2015 - 11.05.2017 посаду голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, перебуваючи, згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу», на посаді державної служби категорії «А», та будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та відповідно до примітки ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» службовою особою, посаду якої віднесено до категорії посад службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, усвідомлюючи те, що він є суб`єктом декларування та має особисто виконати обов`язок щодо своєчасного подання декларації перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за період з 01.01.2017 по 11.05.2017, не охоплений раніше поданими деклараціями), кінцевий термін (часові межі) виконання якого (обов`язку) визначено «не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення», тобто з 11.05.2017 до 07.06.2017, але не виконав даний обов`язок у встановлений строк та у визначеному законом порядку.

Отже, ОСОБА_1 , будучи головою Зінківської районної державної адміністрації, відповідно до підпункту "в" п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушенні вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2017 по 11.05.2017), лише о 10 год. 32 хв. 24.07.2017, тобто після встановленого терміну подання декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вислухавши думку прокурора, який вважав, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він заперечує факт несвоєчасного подання декларації.

Представник, адвокат Зінченко Г.В. пояснив, що декларації подані вчасно, про що вказує витяг зі скрину державного реєстру декларацій. Також просив закрити провадження в зв`язку з тим, що матеріали підготували працівники Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, а не НАЗК та застосувати ст.. 38 КУпАП, так як на даний час строки накладення адміністративного стягнення минули. Тому він просив закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно з розпорядженням Президента України № 613/2015-рп від 01.06.2015, ОСОБА_1 призначено на посаду голови Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, яку відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу» віднесено до посад державної служби категорії «А».

ОСОБА_1 , будучи головою Зінківської районної державної адміністрації, відповідно до підпункту "в" п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушенні вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2017 по 11.05.2017), лише о 10 год. 32 хв. 24.07.2017, тобто після встановленого терміну подання декларації.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного та того, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, своєчасно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за період з 01.01.2017 по 11.05.2017 рік, а поважних причин її несвоєчасного подання під час розгляду справи не встановлено, про що вказано в запереченні ОСОБА_1 ( т.1 а.с.80-81), суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Датою виявлення правопорушення є 14 серпня 2017 року, як вказано в рапорті оперативного уповноваженого міжрайонного відділу №3 УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України ( т.1а.с.51), а тому на момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

При цьому, згідно з ч.3 ст.12 ЗУ «Про запобігання корупції», у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, саме уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку, питання про складення та направлення до суду протоколу про адміністративне правопорушення та щодо складення припису стосовно притягнення суб`єкта декларування до встановленої законом відповідальності вирішується Національним агентством у визначеному законодавством порядку.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №814/886/17 (провадження К/9901/505/17).

З матеріалів справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ..

При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ ДЗЕ Національної поліції України тощо.

Таким чином, Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки своєчасності подання декларацій, а також прийняттям рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення його до суду.

Виходячи із вищенаведеного, вказану справу слід було б направити для доопрацювання ,з метою дотримання перебаченої законодавцем процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, було встановлено, що на час розгляду справи закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ч.3 ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у справі «Волков проти України»(ОlеksапdrVо1кovv. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності. (див.: ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

При цьому є необхідним вказати, що згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судом.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у вищевказаній справі встановлює, що презумпція невинуватості буде порушена, якщо стверджувати, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону.

Також суд враховує Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суду України, яким встановлено, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Тобто, суд за спливом строку не вправі з`ясовувати обставини вчинення правопорушення та визнавати особу винною чи визнавати її невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, про що вказано у позиції Верховного Суду України в постанові від 08.08.2007 року (справа №6-15341ск06).

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

За таких обставин, провадження по справі слід закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 27, 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 283, п.3 ч.1 ст.284, ст.285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко