КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/807/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Бугіль В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 04 лютого 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2018 року постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/. На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження .

Згідно з постановою судді, 14 листопада 2018 року, о 16 год. 30 хв., водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 на слизькій ділянці дороги по вул. Саратівській, 20 в м. Києві, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево, в результаті чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2018 та закрити провадження відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Своє прохання ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до розгляду справи та не встановив дійсних обставин пригоди, залишив поза увагою доводи захисту. Так, ОСОБА_3 не порушував ПДР України, а пригода сталася з вини комунальних служб Шевченківського району м. Києва, на балансі яких знаходиться діяльна дороги де трапилось ДТП, оскільки 14 листопада 2018 року увесь день йшов сніг, який не прибирався, в результаті чого дорожнє покриття було покрито льодом. Його підзахисний ОСОБА_3 діяв в стані крайньої необхідності, так як відвернув більшу шкоду, а саме пошкодження великої кількості автомобілів та можливо пасажирів, ніж ту, яку він спричинив, тобто механічні пошкодження власного транспортного засобу.

Крім того, апелянт вважає, що матеріали справи не містять доказу неврахування ОСОБА_3 дорожньої обстановки та обрання неналежної швидкості руху, що стало причиною пошкодження його транспортного засобу. Також матеріали справи не містять доказів того, що його підзахисний умисно чи з необережності вчинив правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, заслухавши його пояснення та пояснення ОСОБА_3, в яких вони підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди з даними про пошкодження транспортного засобу, його характеру та локалізації, акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№167428 вбачається, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Саратівській, 20 в м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, чим порушив п. 12.1 ПДР України та скоїв наїзд на дерево в результаті чого пошкодив власний транспортний засіб.

За правилами п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 1.10 ПДР України під дорожньою обстановкою розуміється сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху /наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан/, які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Дорожніми умовами є сукупність факторів, що характеризують /з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги/ видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини /чистота, рівність, шорсткість, зчеплення/, а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Обставинами, які виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП є дії особи в стані крайньої необхідності, необхідної оборони, або якщо особа перебувала в стані неосудності.

Під крайньою необхідністю законодавець визначив дію, яка хоч і передбачена КУпАП, або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення проте вчинена для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам, і свободам громадян,установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкоду є менш значною, ніж відвернена.

Таким чином, складовою встановлення факту перебування особи в стані крайньої необхідності є наявність одночасно сукупності таких факторів, як неможливість усунути небезпеку, яка загрожує в даному випадку власності, правам, і свободам громадян іншими засобами, ніж порушення правил дорожнього руху, і якщо заподіяна шкоду є менш значною, ніж відвернена.

З матеріалів справи та встановлених обставин ДТП, вважаю необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника в частині перебування ОСОБА_3 в стані крайньої необхідності.

При врахуванні водієм дорожньої обстановки, яка включає в себе, в тому числі, атмосферні явища /ожеледиця, опади, тощо/, пору року, він мав змогу дотриматись п. 12.1 ПДР України.

При цьому, обставини складних погодних умов, спричинення пошкодження лише власного транспортного засобу, суд першої інстанції врахував під час можливості застосування до порушника положень ст. 22 КУпАП, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук