Справа № 648/543/19
Провадження № 3/648/220/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Сокирко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Центрального відділу поліції Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МР номер 342927 виданий Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області 24 березня 2011 року, реєстраційний обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1, не працюючого,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України,

в с т а н о в и л а :

1 лютого 2019 року о 02 год. 20 хв. ОСОБА_1 по проспекту Леніна, 4 у місті Маріуполь Донецької області керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча останньому 28 березня 2019 року спрямовувалася судова повістка про виклик до суду. Однак, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 судовий виклик не отримав.

Згідно довідки, долученої до матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КпАП України працівниками Центрального відділу поліції Мангушського відділення поліції ГУНП в Донецькій області, сформованої станом на 6 лютого 2019 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Аналогічна адреса проживання ОСОБА_1 відображена і в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 011830 від 1 лютого 2019 року.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення доведена з огляду на наступне.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1, відповідно до яких він відмовляється їхати до медичного закладу на визначення стану сп'яніння, крім того, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до яких у їх присутності водій автомобіля «DACIA LOGAN», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1, якому працівниками поліції дійсно було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі на визначення стану сп'яніння, відмовився.

Одночасно, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 011830 від 1 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1, останній у фабулі протоколу виклав свої письмові поясненні по суті інкримінованого йому правопорушення, отримав копію постанови.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено та оглянуто диск з відеофіксацією, з якого вбачаєтьсся, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану спяніння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КпАП України, а також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 011830 від 1 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КпАП України.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також те, що ОСОБА_1 було відомо про наявність відносно нього адміністративного провадження та останній знав про існування протоколу про адміністративне правопорушення, про що міститься відмітка у самому протоколі. При цьому ОСОБА_1 із часу складення відносно нього протоколу та станом на день ухвалення цієї постанови жодного разу не поцікавився про результати розгляду справи.

З приводу викладеного вище, вважаю за необхідне згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", яким наголошено, що сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням викладеного та діючи в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, вважаю застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу на користь Держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КпАП України, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись статтями130 ч. 1, 268, 279, 283, 284 КпАП України,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 10 днів через Білозерський районний суд Херсонської області.

Суддя: Сокирко Л.М.

Постанова набрала законної сили

Строк предявлення постанови до виконання

Строк пред'явлення постанови до виконання