П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2019 Справа №607/7774/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицак Р.М.

при секретарі с/з Мотиль Б.І.

прокурора Шергей А.В.

особи, яка притягається до

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), а саме, 15.05.2017 року будучи звільненим з посади старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області інспектор податкової та митної справи 1 рангу) та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 27.04.2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація), яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік (після звільнення), чим зчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено, що 12.02.2016 року наказом начальника Тернопільської

об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області

Якимчука ОСОБА_2 .М. № 7-о, ОСОБА_1 переведено на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області на період відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_3 . Крім цього даним наказом ОСОБА_1 підтверджено спеціальне звання - інспектор податкової

та митної справи І рангу.

Згідно запису в особовій картці ОСОБА_1 , 15.05.2017 року останнім

припинено державну службу та звільнено із посади старшого державного

ревізора-інспектора відділу погашення боргу Тернопільської ОДПІ Головного

управління ДФС у Тернопільській області у зв`язку із скороченням штатної чисельності. Цього ж дня ОСОБА_1 отримав трудову книжку, що підтверджується особистим підписом останнього в картці державного службовця.

ОСОБА_1 працюючи на посаді старшого державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Тернопільської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області був попереджений про встановленні Законами України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», обмеження під час прийняття на державну службу та її проходження, що підтверджується його підписом у відповідному попередженні.

Таким чином ОСОБА_1 усвідомлював відповідальність та протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (після звільнення) до 01.04.2018 року.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на наступний рік після припинення такої діяльності (звільнення) подав з порушенням встановлених строків, а саме 27.04.2018 року.

В період з 01.01.2018 до 01.04.2018 було 90 календарних днів для заповнення декларації, які ОСОБА_1 раціонально для цього використані не були.

В ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, https://public.nazk.gov.ua/search) встановлено дату подачі декларації після звільнення за попередній 2017 рік ОСОБА_1 , а саме 27.04.2018 року, що підверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК.

Згідно з відповіддю НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі-Реєстр) співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до реєстру.

Відповідно до пункту 8 рішення НАЗК № 3 від 10.06.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП.

Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.

Усі інші документи, які суб`єкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП.

Пунктом 9 рішення НАЗК №3 визначено, що кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку. ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнав частково та просив суд,провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, однак у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, просив провадження у справі закрити.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією №141 від 27.03.2019 року; витязі з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 електронних декларацій; електронною декларацією з сайту НАЗК ОСОБА_1 перед звільненням; електронною декларацією з сайту НАЗК ОСОБА_1 після звільнення (за 2017 рік); листом ГУ ДФС в Тернопільській області; наказом Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС в Тернопільській області № 7-0 від 12.02.2016 року; особовою карткою державного службовця ОСОБА_1 ; попередженням ОСОБА_1 про ознайомлення із антикорупційним законодавством України; присягою ОСОБА_1 ; посадовою інструкцією ОСОБА_1 ; заявою ОСОБА_1 про ознайомлення із вимогами дотримання правил етичної поведінки та запобіганні корупції в органах ДФС; листом (інформацією) НАЗК № 95-17/17315/17 від 30.05.2017 року; листом (інформацією) НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року; листом (інформацією) НАЗК № 44-01/8418/19 від 06.02.2019 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку відповідно до пункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст.45 вказаного Закону несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність на наступний рік після звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, оглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне: адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП поступили до Тернопільського міськрайонного суду 28 березня 2019 року, після чого судом здійснювалися усі необхідні заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання по розгляду вищевказаних матеріалів. Однак, розгляд вказаних адміністративних матеріалів відбувся 09 липня 2019 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 141 від 27.03.2019 року, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 01 квітня 2018 року та виявлено 27 березня 2019 року.

Отже, зважаючи на те, що датоювиявлення адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 є 27 березня 2019 року, на момент розгляду справи минув строк накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення за дане правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення. Таким чином строк накладення стягнення сплинув.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що адміністративна справа за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП розглядається у строк, що перевищує строк накладення адміністративного стягнення, тобто з моменту виявлення адміністративного правопорушення вчиненого ним пройшло більше трьох місяців, вважаю, що провадження в даній адміністративній справі слід закрити в зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, 172-6, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяР. М. Грицак