Справа № 438/669/19
Провадження №3/438/247/2019
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., при секретарі Гадубяк О.В.,

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області, громадянки України, проживаючої АДРЕСА_1 , обіймає посаду начальника управління комунальної власності, земельних відносин та архітектури Бориславської міської ради за вчинення адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП,

за участю прокурора Мельника А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Романського С.І.,-

в с т а н о в и в :

13 червня 2019 року до Бориславського міського суду Львівської області скеровано протоколи за № 486 від 31 травня 2019 року та за №487 від 31 травня 2019 року про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, стосовно ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судового засідання від 21 червня 2019 року справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією за ознаками ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , зокрема за № 438/669/19, н/п 3/438/247/2019 року та справу № 438/670/19, н/п № 3/438/248/2019 року об`єднано в одне провадження і об`єднаній справі присвоєно № 438/669/19, н/п 3/438/247/2019.

Згідно вищезазначених протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника управління комунальної власності, земельних відносин та архітектури Бориславської міської ради Львівської області у відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ч.2 ст. 52 вказаного Закону, несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про отримання нею спадщини та набуття нею у власність 11 вересня 2017 року житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 вартістю 307452 гривень та земельної ділянки площею за тією ж адресою вартістю 106011 гривень 45 копійок, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення, зазначила, що своєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про набуття нею права власності відповідно до спадкового договору від 31 січня 2014 року спадкового майна: житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 вартістю 307452 гривень та земельної ділянки площею за тією ж адресою вартістю 106011 гривень 45 копійок.

22 вересня 2017 року о 06 годині 13 хвилин нею було своєчасно повідомлено НАЗК про суттєві зміни у майновому стані відповідно до вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна.

Відповідно до ч.9 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратор прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Фактично стала власником спадкового майна 15 вересня 2017 року після прийняття державним реєстратором Радецькою М.І. відповідних рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: житлового будинку та земельною ділянки та внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав.

Із відповідною заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно звернулась до відповідного реєстратора 11 вересня 2019 року.

Крім цього, вважає, що на момент розгляду справи, сплив строк накладення адміністративного стягнення, відповідно провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Просить суд закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналогічні пояснення надав у судовому засіданні адвокат Романський С.І.

Прокурор Мельник А.І. у судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу виходячи із санкції статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Романського С.І. та думку прокурора про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, перевіривши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Частина 2 ст.172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції котра діяла на момент вчинення правопорушення) у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

У підрахунку законодавчого порогу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, сума становить 80 000 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 на підставі спадкового договору, серія та номер:60, виданий 31.01.2014, видавник: Державний нотаріус Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С. набула право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площа (га) 0,1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, адреса: АДРЕСА_1 та на житловий будинок, загальною площею (кв.м): 229.1, житлова площа (кв.м) 131.1, адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37099732 щодо земельної ділянки та індексний номер 37100089 щодо житлового будинку прийнято державним реєстратором Радецькою М.І. 15 вересня 2017 року, що підтверджується даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до інформації поданої декларантом про суттєві зміни від 22 вересня 2017 року вартість житлового будинку становить 307 252 гривень, а земельної ділянки 106011 гривень.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Враховуючи, що вартість набутого житлового будинку, а також земельної ділянки перевищують поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме 80000 гривень, із розрахунку що із 1 січня 2017 року (відповідно до бюджету на 2017 рік, прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає саме 1600 гривень), у ОСОБА_1 на виконання частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII виник обов`язок у десятиденний термін з моменту придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, письмово повідомити НАЗК про суттєву зміну у майновому стані.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так днем вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення десятиденного строку, передбаченого для повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або про отримання доходу чи придбання майна, як зазначено у п.6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в МЮ України 15.07.2016 року за № 959/29089.

У протоколі про адміністративне правопорушення №487 від 31 травня 2019 року зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 22 вересня 2017 року, а датою виявлення правопорушення є дата складення протоколу, так як на момент складення протоколу були зібрані всі необхідні докази, тобто 31 травня 2019 року (дата дописана кульковою ручкою).

У протоколі про адміністративне правопорушення №488 від цього ж числа, місяця та року зазначено аналогічна дата вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначені твердження вважаю помилковими у частині дати вчинення адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Як зазначено вище, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 на підставі спадкового договору, серія та номер:60, виданий 31.01.2014, видавник: Державний нотаріус Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С. набула право власності на вищезазначені земельну ділянку та житловий будинок.

Рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 щодо земельної ділянки та щодо житлового будинку прийнято державним реєстратором 15 вересня 2017 року

Відповідно до положень статті 334 Цивільного Кодексу України визначено момент набуття права власності за договором. Зокрема ч.1, ч.2 цієї статті право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Разом з тим, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема ч.9 ст.18 Закону, датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Вирішуючи наявну колізію у національному законодавстві, вважаю, що всі сумніви необхідно тлумачити на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішення по справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06); у п. 56 Судом визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Тобто, для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Враховуючи викладене, вважаю, оскільки право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації відповідно до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно у набувача ОСОБА_1 за вищезгаданим спадковим договором (п.13) право власності на нерухомість виникає з моменту державної реєстрації цього права, а саме з 15 вересня 2017 року.

Відповідно обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані виник у ОСОБА_1 наступного дня, а саме з 00.00 год. 16 вересня 2017 року, а датою завершення зазначеного періоду є 23:59 год. 25 вересня 2017 року, відповідно датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією слід було б вважати 00.00 год 26 вересня 2017 року.

Проте судом встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме 22 вересня 2017 року о 06 год.13 хв.

Тобто відсутня об`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Положеннями ст. 252 КУпАП зазначено, що «орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю».

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08 лютого 2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження за адміністративним правопорушенням не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю за низкою обставин, в тому числі і у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що в силу п.1 ст. 247 цього Кодексу є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ч.2 ст.172-6, ст.ст. 221, 247, 280, 283 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Борислава Львівської області до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора у випадках, передбачених частиною п`ятою ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: А.Т.Слиш