Єдиний унікальний номер 243/465/19 Номер провадження 33/804/367/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Дороніна Д.Р.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Мізюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 15.01.2019 р. о 10 год. 48 хв. ОСОБА_1 у м. Слов`янську по вулиці Володимира Івасюка, 30, керував автомобілем «АЗЛК 21406» н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, не природна блідість, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Від керування усунутий. Своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП.

З постановою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу. Зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Суд не повно з`ясував обставини, не проаналізував належним чином досліджені докази та не надав їм належної оцінки. Звертає увагу, що огляд водія не проводився з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичній установі, чим порушено порядок проходження огляду. Вказує, що не відмовлявся пройти медичний огляд на місці, однак йому поліцейські не пропонували пройти його за допомогою спеціальних засобів. Крім того, ОСОБА_1 повідомляв суд про те, що перебував на лікарняному, тому просив відкласти розгляд справи, однак судом це повідомлення розцінено як спроба ухилитись від розгляду справи. Щодо пропуску строку апеляційного оскарження вказує, що судом першої інстанції були допущені грубі порушення вимог КУпАП щодо розгляду справи за його відсутність. Про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо наприкінці квітня 2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив поновити строк апеляційного оскарження. Зазначив на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року щодо правомірності зупинки та подальших дій працівників поліції. Пояснив, що не керував автомобілем, авто йому привіз товариш. Він сів за кермо автомобіля і лише збирався їхати у справах. Фактично зупинки поліцейськими не відбулось. Працівники поліції не повідомили свого ім`я та не надали посвідчень, не повідомили про причину зупинки, не роз`яснювали йому права передбачені Конституцією та КУпАП, не вказали ознак наркотичного сп`яніння, відмовили його знайомому бути свідком.

В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу, пояснив, що працівники поліції порушили права при складанні протоколу.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи щодо нього, відомостей щодо отримання копії постанови матеріали справи не містять, тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а строк на апеляційне оскарження таким, що підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону місцевим судом в повному обсязі не виконані.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суд не з`ясував фактичні обставини справи, не перевірив відповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, формально підійшов до дослідження доказів, не навів мотивів прийнятого рішення щодо винуватості ОСОБА_1 , розглянув матеріали справи без допиту свідків на яких наполягав захисник. Крім того, суд дійшов хибних висновків розцінивши неявку ОСОБА_1 та його захисника в судове засідання як навмисне затягування строків розгляду справи з метою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що до суду матеріали надійшли 18 січня 2019 року. Перше судове засідання призначене на 12 лютого 2019 року не відбулось за заявою ОСОБА_2 , оскільки останній перебував у відрядженні. Наступне судове засідання призначене на 09 год. 10 хв. 12 лютого 2019 року не здійснювалось, оскільки суддя знаходився у відпустці. Розгляд справи призначений на 05 березня 2019 року не відбувся за заявою захисника Мізюка С.В., який зайнятий в іншій справі в Донецькому апеляційному суді та хворобою судді. В судове засідання призначене на 08 квітня 2019 року не з`явився ОСОБА_1 , надав на адресу суду клопотання відкласти розгляд справи через його хворобу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що розглядаючи справу при наявності клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин, суд першої інстанції допустив істотне порушення КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню. Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що суддя розглянув справу поверхнево, не допитав свідків за клопотанням захисника не взяв до уваги порушення, допущені працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно протоколу 15.01.2019 року о 10 годині 48 хвилин ОСОБА_1 у м. Слов`янську по вул. В.Івасюка, 30, керував автомобілем «АЗЛК 21406» з номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, не природна блідість, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Від керування усунутий, відеозапис проводився технічним засобом персональний відео реєстратор Bodicam ZM0274, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи виявлені порушення при їх складанні, а саме, протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції затвердженої наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Довод апелянта щодо не роз`яснення йому процесуальних прав, відмітка про які міститься в протоколі, підтверджуються дослідженим відеозаписом фіксування правопорушення з нагрудної камери поліцейського. Згідно відеозапису ОСОБА_1 не були роз`яснені права передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

З відеозапису працівників поліції вбачається, що особи свідків не з`ясовувались, ознак наркотичного сп`яніння на запису не вбачається, що ставить під сумнів допустимість протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення Малюченком правопорушення за обставин викладених у протоколі, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: