П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2019 Справа №607/971/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

захисника адвоката ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя матеріали, які надійшли з Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054028 від 27.11.2018 року, 08 листопада 2018 року громадянин ОСОБА_4 перебуваючи у с. Настасів Тернопільського району по вул. Загребелля, біля будинку де мешкає ОСОБА_5, вчинив конфлікт під час якого ображав ОСОБА_5, вживав нецензурні слова, вчиняв морально-психологічний тиск, чим принижував її честь та гідність, таким чином вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав, та вказав, що 08 листопада 2018 року він купив подарунок та приїхав до своєї дитини ОСОБА_2 на іменини, у с. Настасів Тернопільського району, разом із своєю матірю ОСОБА_6 та рідним братом ОСОБА_7 оскільки не дає йому побачення із дитинною колишня дружина. Коли вони автомобілем підїхали до подвіря де проживає його колишня дружина ОСОБА_5, дитина гуляла на дворі, та коли побачив його підбіг до нього, той взяв ОСОБА_2 на руки. В цей час до них вибігла ОСОБА_5 почала кричати лаятися, він їй повідомив, що хоче погуляти з ОСОБА_2 на майданчику, однак остання накинулася на нього нанесла удари по лиці, а також шарпнула і подерла куртку. Також батько колишньої дружини ОСОБА_8 вибіг на вулицю та почав погрожувати розправою, після чого ОСОБА_5 вирвала дитину з його рук і втекла додому. Окрім цього вказує, що свою колишню дружину не ображав та не чинив відносно неї насильства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, з наступних міркувань.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 суду пояснила, що їх стосунки із ОСОБА_4 погіршилися у звязку із тим, що його постійно не було вдома, також він підносив на неї руку, що бачила їх малолітня дитина. Так, її колишній чоловік 08 листопада 2018 року близько 13.00 год. приїхав до місця її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із братом ОСОБА_7 Вона особисто вивела ОСОБА_2 до них, ОСОБА_4 взяв його на руки та сказав, що йде з дитиною на дитячий майданчик, на що вона відповіла, що ОСОБА_2 треба переодягнути, однак він не хотів віддавати дитину почав їй погрожувати, обзивати, у звязку із чим вона розпочала знімати все що відбувається на мобільний телефон. Після цього ОСОБА_4 вирвав з її рук мобільний телефон і кинув до землі, підняв і знову кинув та розбив його до забору. В подальшому вона взяла дитину на руки і побігла до будинку, а ОСОБА_4 в цей час викликав працівників поліції, які пізніше склали матеріали про адміністративне правопорушення. Також зазначила, що під час конфлікту вона до ОСОБА_4 не лаялась, не шарпала його та вказала, що окрім них, свідком даного конфлікту був ОСОБА_9

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що 08 листопада 2018 року він разом із своїм братом ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_6 приїхали в с. Настасів Тернопільського району до племінника ОСОБА_2 на іменини. Коли вони вийшли із автомобіля то побачили ОСОБА_2 на подвірї будинку де проживає ОСОБА_5 В подальшому дитина побачивши ОСОБА_4 вибіг до них, його брат взяв на руки і в цей час вибігла ОСОБА_5, яка розпочала конфлікт, а саме виражалася нецензурними словами. ОСОБА_4 пояснив, що хоче просто з дитиною погуляти, однак остання кричала, що нікуди ОСОБА_2 не відпустить та била брата, після чого ОСОБА_4 віддав їй дитину. В подальшому на двір вибігли родичі, батько та матір ОСОБА_5, а матір останньої викликала швидку.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду повідомила, що 08 листопада 2018 року були іменини у її внука, у звязку із чим вона разом із синами вирішили його привітати. Приїхавши в с.Настасів Тернопільського району, де проживає її колишня невістка із внуком, вони побачили ОСОБА_2 який гуляв на подвірї даного долмогосподарства, вона не хотіла виходити із автомобіля, оскільки не бажала конфліктувати, адже в минулому такі конфлікти з родиною невістки мали місце. В подальшому внук побачивши свого батька ОСОБА_4 вибіг до нього за браму і той взяв сина руки, після чого ОСОБА_5 вийшла до них та не пустивши дитину на майданчик почала обзивати ОСОБА_4, накинулася на нього і почала бити, тому син відпустив дитину з рук. Колишня невістка забрала дитину і побігла в будинок і на цьому конфлікт був вичерпаний.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що 08 листопада 2018 року до них додому приїхали колишній зять ОСОБА_4 та його рідний брат. Дочка винесла на вулицю дитину та хотіла сфотографувати на телефон те, що ОСОБА_4 був та мав побачення з ОСОБА_2, однак зятю це не сподобалось і з його сторони розпочалася агресія, він почав обзивати її дочку нецензурними словами, побив мобільний телефон, це все вона бачила, оскільки була на подвірї біля будинку. Її чоловік ОСОБА_8 вибіг пізніше, однак участі у конфлікті не брав лише кричав, оскільки ображали його дочку. В подальшому вони викликали швидку медичну допомогу оскільки ОСОБА_5 стало погано через нервовий зрив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду повідомив, що 08 листопада 2018 року він разом з дружиною приїхали у с. Настасів Тернопільського району відвідати свою тітку, яка проживає разом із сімєю ОСОБА_8. Коли вони з дружиною вже збиралися їхати додому, а він розвертався автомобілем, то побачив, як ОСОБА_4 вирвав з рук ОСОБА_5 мобільний телефон і розбив його до огорожі. Після цього його дружина покликала батька ОСОБА_11, однак про що саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 говорили та що там відбувалося він не чув, оскільки був у автомобілі, та бачив що дитина перебувала на руках у ОСОБА_4

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 були подружжям, від шлюбу у них народилася неповнолітня дитина, однак на даний час вони розлучені та разом не проживають. Відтак дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054028 від 27.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 здійснював психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5

При цьому, як пояснила потерпіла ОСОБА_5, випадки періодичного вчинення насильства відносно неї з боку ОСОБА_5 В,С., мали місце й раніше, про, що потерпіла долучила до матеріалів справи фотокопії скріншотів їх переписки. Однак суд не може брати до уваги у якості доказу такі фотокопії, оскільки на них не міститься дати та часу переписок, тобто не надає суду можливості достеменно встановити час, дату та місце здійснення таких переписок, оскільки судом розглядаються адміністративні матеріали в межах подій які відбувалися 08 листопада 2018 року.

В той час самі по собі доводи ОСОБА_4 про невинуватість, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, не визнання ним вини за доведеності в ході судового розгляду обставин вчинення ним інкримінованого йому правопорушення суд розцінює як захист та намір уникнути відповідальності.

Дослідивши та проаналізувши всі представлені докази, судом встановлено, що 08 листопада близько 13.00 год. громадянин ОСОБА_4 перебуваючи у с. Настасів Тернопільського району по вул. Загребелля, біля будинку де мешкає ОСОБА_5, вчинив конфлікт під час якого ображав ОСОБА_5, вживав нецензурні слова, вчиняв морально-психологічний тиск, чим принижував честь на гідність ОСОБА_5, таким чином вчинив домашнє насильство стосовно своєї колишньої дружини.

Вказані обставини підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_5, змістом заяви потерпілої про вчинення відносно неї неправомірних дій ОСОБА_4, письмовими поясненнями потерпілої при поданні вказаної заяви, поясненнями ОСОБА_10 та ОСОБА_9 Підстав ставити під сумнів достовірність вказаних доказів у справі відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою.

При цьому суд критично оцінює показання наданні в судовому засіданні ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7 (його рідного брата), ОСОБА_6 (його матері), оскільки такі є непослідовними, суперечать іншим зібраним доказам, та вказані свідки, які допитані у судовому засіданні є прямо чи опосередковано заінтересованими в результаті розгляду даної справи та на думку суду направленими на уникнення ОСОБА_4 адміністративної відповідальності за вчинене.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів, які суд бере до уваги, а це пояснення та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, які підтверджуються поясненнями свідків, свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків вчинення ОСОБА_4 психологічного насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5, а відтак доводять його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відтак, вина ОСОБА_5 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена у повному обсязі, а тому за таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто - вчинення насильства в сім'ї, а саме умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру (погрози, образи тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров'ю потерпілого, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує, положення ст. 33 КУпАП, зокрема характер вчиненого правопорушення, особу винного, який притягується до адміністративної відповідальності, матеріальне становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і прийшов до переконання, що необхідним та достатнім стягненням для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння даною особою нових адміністративних правопорушень буде накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 173-2, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять)грн.

Стягнути із ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_12