Провадження №: 3/752/24/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Валігура Д.М., за участю прокурора Харитонової О.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників - адвоката Лисенка С.М., адвоката Коротюка М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у місті Києві ДЗЕ Національної поліції України про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостка, Сумської обл., громадянки України, керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією № 203 від 21.09.2018 року, ОСОБА_1 обіймаючи посаду керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва, будучи згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII суб`єктом на якого поширюється дія цього закону, та, згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 цього ж Закону, суб`єктом декларування, 25 лютого 2017 року отримала дохід у виді кредиту в розмірі 224 009 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, і є суттєвою зміною у майновому стані суб`єкта декларування, проте не повідомила в установлений Законом десятиденний строк про таку зміну, чим порушила вимоги частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцію, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КупАП.

Прокурор просила визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушення не визнала, надала суду свої письмові пояснення, з яких вбачається наступне. 24.02.2017 року вона з КС «КС Володар» уклала кредитний договір № ДЗ-2566.3 за умовами якого кредитні кошти в сумі 224 009 грн. 10 коп. перераховуються КС «КС Володар» на користь ФК «Толока» в якості інвестування в об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_3. 25.02.2017 року на виконання умов даного кредитного договору КС «КС Володар» перерахувало грошові кошти 224 009 грн. 10 коп. на користь ФК «Толока», внаслідок чого у неї виникли фінансові зобов`язання із повернення вказаного кредиту. 29.12.2017 року кредит було погашено у повному обсязі. Зазначила, що після отримання кредиту не подала у десятиденний строк повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, оскільки вважала, що не повинна була цього робити, оскільки на той момент положеннями чинного законодавства не передбачалось, що отриманий кредит є доходом, у зв`язку з чим, виникає обов`язок щодо подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як того вимагає ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Умислу на приховування відомостей про свій майновий стан та доходи вона не мала, адже вона оприлюднила цю інформацію у щорічній декларації за 2017 рік, яку подала у встановленому законодавством порядку до НАЗК 23.02.2018 року. У зв`язку з чим, вважала, що в її діях відсутній умисел на вчинення даного адміністративного корупційного правопорушення та просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисники просили закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки неподання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у 2017 році було обумовлене не умислом на вчинення адміністративного правопорушення, а відсутністю чіткого визначення в законодавстві чи є отриманий кредит доходом суб`єкта декларування та відповідно чи виникає у суб`єкта декларування обов`язок, визначений ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», при отриманні кредиту. Вказана прогалина була усунута лише після надання НАЗК відповідних роз`яснень, що вказані у Рішенні НАЗК № 118 від 02.02.2018 року.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення та думку осіб, які брали участь у розгляді справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до складеного протоколу, ОСОБА_1 вчинила адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, судом було встановлено, що рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.02.2018 р. N 118 «Про Про затвердження Змін до Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю», вирішено затвердити Зміни до Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року N 3 (із змінами), згідно з яким виникає обов`язок суб`єкта декларування подати повідомлення у разі отримання ним кредиту, позики, поворотної фінансової допомоги (позички) тощо на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Оскільки як вбачається із пояснень ОСОБА_1 , остання вказала, що повідомлення про зміну майнового стану не подала вчасно оскільки на момент отримання кредиту, а саме 27.02.2017 року положеннями чинного законодавства не передбачалось, що отриманий кредит є доходом та у зв`язку з чим, виникає обов`язок щодо подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як того вимагає ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», зазначене було встановлено лише Рішенням НАЗК № 118 від 02.02.2018 року (тобто, через рік). У зв`язку з чим, у ОСОБА_2 не було на меті приховувати дане майно, адже вона оприлюднила цю інформацію в декларації за 2017 рік, яку подала у встановленому законодавством порядку до НАЗК 23.02.2018 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. У зв`язку з чим, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд врахувавши усе викладене вище, а також те, що в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної та адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення корупційних правопорушень, що у своїй сукупності свідчить про відсутність схильності до вчинення адміністративного правопорушення, приходить до висновку, що її пояснення знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та ніким не спростовані в ході судового розгляду даної справи, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 176-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя