ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1439/19

17 липня 2019 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В.

розглянувши в залі суду в м. Костопіль заяву прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Рівненської області Бабича О.А. про відвід судді Левчук В.В. у справі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення за частиною 2 ст. 172-7 КУпАП відносно начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області Вдовиченка В.В.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває адміністративний матеріал за частиною 2 ст. 172-7 КУпАП відносно начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області Вдовиченка В.В..

Прокурор відділу прокуратури Бабич О.А. звернувся до суду із заявою про відвід судді Костопільського районного суду Левчук В.В., який обґрунтовує тим, що суддя Левчук В.В. раніше, працюючи на посаді керівника апарату Острозького районного суду, перебувала в службовій залежності від ОСОБА_1 , а також навчалася разом із сином ОСОБА_1 , що може вплинути на об"єктивність, безсторонність та неупередженість судді при розгляді даних матеріалів.

Прокурор Бабич О.А. підтримав заявлене клопотання про відвід судді Левчук В.В. з підстав викладених у заяві.

Особа щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розгляд заяви у його відсутність.

Вивчивши підстави заявленого відводу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді Левчук В.В. слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід судді, тому суд вважає, що у даному випадку з метою додержання принципу законності необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

У ст. 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 5 ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 р. у справі № 5-15п12).

Обставини, зазначені в заяві прокурора Бабича О.А., як підстави для відводу, не можуть свідчити про наявність об`єктивних даних, які викликають сумніви у неупередженості судді Левчук В.В., переконливих доказів про певну заінтересованість судді у розгляді справи суду не наведено.

Таким чином, заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, а доводи викладені в заяві про відвід не містять достатньо підстав, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.7 КУпАП, ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Рівненської області Бабича О.А. про відвід судді Левчук В.В. у справі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення за частиною 2 ст. 172-7 КУпАП відносно начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області Вдовиченка В.В..

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяП. В. Олійник