Провадження № 3/161/8/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

05.12.2018 року о 02.10 в м. Луцьку по вул. Володимирська, 70, ОСОБА_1, всупереч вимозі п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом BMW 535і GT, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога ВОНД. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовими повістками (а.с. 7, 11, 16), які надсилалися останньому за адресою, яка була ним особисто вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, а також за допомогою судових оголошень, які були розміщеними на офіційному сайті Луцького міськрайонного суду Волинської області (а.с. 10, 14). Будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Про розгляд адміністративної справи в Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 був повідомлений органом, який складав адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 317749 від 05.12.2018 року (а.с. 2).

Проте, всупереч вищевказаній практиці Європейського Суду, ОСОБА_1, знаючи про наявність судового провадження відносно нього, не вжив жодних заходів з метою зясування дати та часу розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не передбачається обовязкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 317749 від 05.12.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» останній зазначив «згідний» (а.с. 1). Отже, ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що зазначив у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення.

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в якому зазначено наступне: за результатами акту медичного огляду № 3227, складеного о 02:45 год. 05.12.2018 року встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває в стані алкогольного спяніння (а.с. 2).

-відеозаписом з нагрудної боді-камери патрульного поліцейського, на якому відображено процедуру проходження ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного спяніння в приміщенні ВОНД (відеозаписи «» та «4633 001050» (а.с. 4).

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки УПП у Волинській області ДПП від 07.12.2018 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання отримував посвідчення водія ВХХ № 435356 від 24.10.2014 року, а тому останній є «водієм» у розумінні ПДР України (а.с. 3).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення суду надано не було.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, його майновий стан.

Обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строк 1 рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., за наступними реквізитами: банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, рахунок отримувача: 6001.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_2