ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №640/481/19 Суддя 1-ї інстанції: Колесник С.А.
Провадження № 33/818/382/19
Категорія: ч.2 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, а участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_2, її захисника адвоката ОСОБА_3, прокурора Гладуна Дмитра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року у відношенні ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Салтівське Шосе, 264-Г, кв.49, м. Харків, працююча головним державним ревізором інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області, була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4, перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок з окремих питань управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області, будучи, згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією», 11 вересня 2018 року несвоєчасно направила повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі, а саме про отримання доходу від продажу рухомого майна, що становить 363 220 гривен, 14 копійок, що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (станом на 01.01.2018 - прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 гривень), чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року скасувати, а провадження по справі закрити.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що в матеріалах у справи відсутні будь-які дані спосіб та точні дані отримання співробітниками УЗЕ в Харківській області, реєстраційних карт транспортного засобу «НАІС ГСЦ Наіональна автоматизована інформаційна система Головний сервісний центр МВС України» стосовно реєстрації та вторинної реєстрації транспортного засобу «Mercedes-Benz A 180 CDI», а також копію договору купівлі продажу транспортного засобу від 21.08.2018 року №1241/2018/1073141.

Також вказує, що судом не було допитано свідка ОСОБА_5, пояснення якого могли встановити дату отримання вищевказаної інформації, оскільки безпосередньо з моменту отримання даних про продаж ОСОБА_4 транспортного засобу, співробітникам УЗЕ в Харківській області стало відомо про несвоєчасне повідомлення про зміни у майновому стані.

Крім того судом не враховано, що ОСОБА_4 є матірю малолітньої дитини, яку виховує самостійно, а тому не маючи достатньо часу для самостійно продажу автомобіля, остання уклала довіреність на особу ОСОБА_6, для здійснення продажу автомобіля. Враховуючи, що ОСОБА_6 проживає в м. Дніпро, де і був проданий автомобіль 21.08.2018 року, останній лише 10 вересня 2018 року передав ОСОБА_4 гроші та копії документів, які необхідні для відображення інформації про суттєві зміни у майновому стані.

Наголосив, що працівники Департаменту захисту економіки мають право лише складати протоколи про адміністративні правопорушення, а виявляти та реагувати на такі порушення насамперед мають право уповноважені особи НАЗК. Однак в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК перевірки стосовно ОСОБА_4, а також відсутні офіційні звернення посадових осіб ДЗЕ НП України до НАЗК щодо отримання офіційної інформації від НАЗК щодо несвоєчасного повідомлення особою про зміни у майновому стані.

Зазначив, що станом на дату винесення постанови судом першої інстанції, у справі сплинули строки для накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, передбачені ч.3 ст.38 КУпАП, оскільки співробітникам Управління захисту економіки в Харківській області станом на вересень 2018 року було вже відомо про отримання ОСОБА_4 доходу від відчуження рухомого майна, а також про факт подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані після спливу десятиденного строку з дня укладення договору купівлі-продажу від 21.08.2018 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення прокурора Гладуна Д.В., який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до матеріалів справи встановлено, що згідно ОСОБА_1 з наказу № 188-о від 19.04.2017, ОСОБА_4 призначено на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 45, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1700-VII «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 є суб'єктом декларування, на якого поширюється дія цього Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з абз. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно наявної в матеріалах справи реєстраційної картки на транспортний засіб Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 набув право власності на вказаний автомобіль на підставі договору купівлі продажу транспортного засобу № 1241/2018/1073141 від 21.08.2018 (а.с. 22).

На аркушах справи 29-31 відображено, що ОСОБА_4 11.09.2018 року було подано декларацію про повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Надаючи пояснення апеляційному суду ОСОБА_4 повідомила, що особисто не займалася продажом транспортного засобу, а надала довіреність ОСОБА_6 Також вказала, що після продажу транспортного засобу не одразу отримала кошти, а через значний проміжок часу.

Такі доводи апеляційний суд до уваги не беручи до уваги, що ОСОБА_4 є субєктом декларування, та згідно до посадової інструкції була ознайомлення про те, що несе особисту відповідальність за невиконання або неналежне виконання обовязків передбачених цією Посадовою інструкцією, а також з Законом України від 14.10.2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції».

Крім того, відповідно до змісту довіреності (а.с.74), вимоги цивільного законодавства, зокрема положень ст. 239 ЦК України, а саме те, що вчинений від її імені правочин вибраним нею представником створює саме для ОСОБА_4 цивільні права та обовязки за цим договором, нотаріусом останній були розяснені.

Відповідно до змісту договору купівлі-продажу 1241/2018/1073141 транспортного засобу (а.с. 23) від 21.08.2018 року, транспортний засіб автомобіль Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 був проданий її представником ОСОБА_6 покупцю ОСОБА_7 саме 21.08.2018 року і в цей же день здійснено розрахунок за цей автомобіль. Інших застережень довіреність або вказаний договір купівлі-продажу іншого щодо часу набуття власності на автомобіль, або отримання продавцем грошей за його продаж не містять.

Таким чином апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність вини в діях ОСОБА_4, оскільки остання самостійно обирала довірену особу для продажу її автомобіля, була ознайомлена з наслідками дії її представника, а також з вимогами антикорупційного законодавства.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. З суб'єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, може бути вчинено тільки умисно.

Суб'єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

ОСОБА_4 не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції відомостей, що вона мала намір у встановлений законом десятиденний строк подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та виконувала у зв'язку з цим необхідні дії, та що існували об'єктивні поважні причини, які б завадили йому виконати свій обов'язок суб'єкта декларування. Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності даних, які б вказували на відсутність в діях ОСОБА_4 умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, суду не надано, в матеріалах справи такі данні також відсутні.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що факт вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП підтвержується: посадовою інструкцією головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 12-16); копією витягу з наказу № 188-о від 19.04.2017 «Про призначення працівника» (а.с.17); копією наказу № 155-В від 22.03.2018 «Про надання відпустки для догляду за дитиною»; змінами до посадової інструкції головному державному ревізору - інспектору відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області від 15.11.2017 (а.с.19); змінами до посадової інструкції головному державному ревізору - інспектору відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області від 24.04.2017 (а.с.20); копією реєстраційної картки на автомобіль Mercedes-Benz, д/н. АХ0083 (а.с.21-22); копією договору купівлі-продажу № 1241/2018/1073141 від 21.08.2018 (а.с.23-24); відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01.07.2018 по 30.09.2018 (а.с.28); витягом з офіційного сайту nps://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_8 електронних декларацій (а.с.29); повідомленням про суттєві зміни (а.с. 30-31).

Щодо доводів захисника, в частині порушень вимог чинного законодавства автором протоколу щодо начебто відсутності у нього повноважень на його складання, апеляційний суд до уваги їх не бере, оскільки уповноважені на те органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП (порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків, порушення вимог фінансового контролю, порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів тощо), та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 із наступними змінами та доповненнями.

Щодо доводів захисту та ОСОБА_4 про закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, вважаю необхідним зазначити, що після проведення перевірки щодо дотримання ОСОБА_4 вимог Закону України «Про запобігання корупції», та отримання усіх відомостей, що свідчать про наявність в її діях ознак правопорушення, а саме отримання відомостей з центральної бази даних реєстру фізичних осіб (а.с. 27) 27.11.2018 року, оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_9 був складений адміністративний протокол № 2 від 03.01.2019 року, тобто датою виявлення правопорушення є 27.11.2018 року, і адміністративне стягнення накладено в межах ст. 38 КУпАП строків.

Апеляційний суд критично розцінює надані захисником письмові пояснення ОСОБА_6 щодо часу повідомлення ОСОБА_4 про продаж автомобіля, оскільки остання, з урахуванням наведених вище мотивів, повинна була та мала можливість своєчасно усвідомлюватися про дійсний час продажу від її імені майна, отримання грошей, та повідомлення про суттєві зміни в її майновому стані.

Враховуючи вище викладене вважаю, що постанова судді Київського районного суду від 14.02.2019 відносно ОСОБА_4 є законною і обґрунтованою, та підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року у відношенні ОСОБА_4 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1