ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/88/19 Єрмак Н.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

02 листопада 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 183981 стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії ОБ № 183981, 19 жовтня 2018 року о 15-50 год. в м Харкові по вул. Академіка Павлова, біля буд. № 71, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Nissan Tiida» д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав дорогу транспортному засобу «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по ній, в наслідок чого транспортний засіб «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2, здійснив падіння. В наслідок ДПТ транспортним засобам завдані механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.2 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 352,40 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Судом першої інстанції не встановлено обставин події, висновки суду не відповідають обставинам справи, винесено постанову, яка підлягає скасуванню.

Просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_4, який апеляційну скаргу не визнав, проти її задоволення заперечував, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

П. 10.2 ПДР України встановлено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

За порушення п.п. 2.3 «б», 10.2 ПДР України, передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «Nissan Tiida» д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав дорогу транспортному засобу «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по ній, в наслідок чого транспортний засіб «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2, здійснив падіння.

Згідно пояснень водія ОСОБА_4, 19 жовтня 2018 року він рухався на мотоциклі «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2, по вул. Ак. Павлова зі сторони ринку «Барабошово» в напрямку Московського проспекту. Після зупинки на світлофорі в районі буд. № 93, почав рух в напрямку Московського проспекту. Проїжджаючи пішохідний перехід в районі буд. № 69 був вимушений застосувати екстрене гальмування, здійснити наїзд на бордюр щоб уникнути зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, який здійснював виїзд з парковки ТРЦ «Французький бульвар» в районі пішохідного переходу біля буд. № 69. В результаті зіткнення з бордюром він та його пасажир отримали легкі тілесні ушкодження, а також були завдані механічні пошкодження мотоциклу. Після ДТП водій ОСОБА_3 зразу прибрав з криші свого автомобіля шашку служби таксі (а.с. 3).

В своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_3 зазначає, що 19 жовтня 2018 року приблизно о 15-50 год. він виїжджав зі сторони ТРЦ «Французький бульвар» з увімкненим сигналом лівого повороту. Під'їхавши до проїзної частини вул. Ак. Павлова він зупинився оскільки було інтенсивний рух транспортних засобів в обидві сторони, через 1,5-2 хв. переконавшись, що з лівої та правої сторони відсутні транспортні засоби почав виконувати маневр лівого повороту. Проїхавши приблизно 35-40 м почув позаду скрежет та побачив, що мотоцикл в'їхав у бордюр (а.с. 4).

Таким чином виїжджаючи з прилеглої території водії повинні керуватися вимогами п.п. 10.2, 10.4, 10.5 ПДР України.

Крім того, необхідно враховувати, що водій ОСОБА_4 рухався по головній дорозі.

У огляду на вищевикладене ОСОБА_3 міг запобігти виникнення ДТП виконуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.2 ПДР України, не створювати аварійної обстановки та надати дорогу транспортному засобу «Yamaha» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по вул. Ак. Павлова.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_4 порушень вимог п.п. 11.2, 12.1, 12.4 ПДР України апеляційний суд не приймає, оскільки предметом судового розгляду є дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 183981 від 02 листопада 2018 року складеного стосовно ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням вимог п.п. 2.3 «б», 10.2 ПДР України, та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, інші матеріали саме цієї справи.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 не складався. Відтак, у розумінні положень ст. ст. 254, 256, 278, 279, 280, 294 КУпАП даний факт позбавляє апеляційний суд можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_4 в межах провадження по даній справі.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_3 заявлено клопотання про призначення у справі автотехнічної судової експертизи.

Апеляційний суд відхиляє заявлене клопотання виходячи з наступного. Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 складений за порушення п.п. 2.3 «б», 10.2 ПДР України, а тому будь які спеціальні знання для встановлення вини особи не потрібні, оскільки причиною ДТП стало саме невиконання вимог ПДР України, а не будь які інші факти, що пов'язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребує спеціальних знань.

Згідно з КУпАП суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.

Інші доводи апеляційної скарги, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Застосування Московським районним судом м. Харкова до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко