Провадження № 3/359/20/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, адміністративний матеріал, що надійшов від Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії ЕП № 249267, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи субєктом декларування, 06.03.2017 звільнившись з органів поліції (припинивши діяльність), безвідповідально поставився до виконання своїх обовязків, як субєкта декларування, щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше наступного дня після звільнення, вчасно її не подав, та з часом усвідомивши протиправність своєї бездіяльності, з метою припинення порушення вимог Закону, несвоєчасно без поважних на те причин, лише 18.04.2017, умисно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період з 01.01.2017 по 06.03.2017, яку зобовязаний був подати до 23:59:59 год 07.03.2017, чим порушив вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII та підпункту 2 пункту 5 розділу II рішення Національного агентство з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 (із змінами та доповненнями), тим самим вчинив(ла) адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не звився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав. У своїх поясненнях від 14.11.2018 року, наданих останнім щодо даного адміністративного правопорушення зазначив, що декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), він подав 18.04.2017. Несвоєчасне подання декларації перед звільненням може пояснити своєю неуважністю. Умислу, як такого, на несвоєчасне подання декларації перед звільненням він ні в якому разі не мав. Свою трудову книжку отримав від працівників кадрового забезпечення в день свого звільнення, тобто 06.03.2017 року. В період часу з 06.03.2017 по 07.03.2017 на лікарняному не перебував. На здоров'я не скаржився. В цей період тяжких життєвих обставин не було. За адресою його місця проживання був доступ до мережі Інтернет, а тому у нього була можливість подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, вчасно. Свою вину у порушенні ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визнає в повній мірі.

Встановлено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 15.03.2016 № 49 о/с ОСОБА_1 призначено інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1700-VII, поліцейські є субєктами на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

ОСОБА_1 15.03.2016 прийнято Присягу працівника Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_1 є субєктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно наказу Департаменту патрульної поліції від 01.03.2017 № 76 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора роти № 3 батальйону, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 з 06.03.2017.

06.03.2017 ОСОБА_1 особисто отримав трудову книжку, про що свідчить розписка в його особовій справі. Таким чином, саме з цього часу, у відповідності до підпункту 2 пункту 5 розділу II рішення Національного агентство з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, у ОСОБА_1 виник обовязок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність.

Так, у ч. 2 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 з моменту звільнення був зобовязаний подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за період з 01.01.2017 р. по 06.03.2017 р., до 07.03.2017 року.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка розміщена на сайті Національного агентства суб'єкт декларування ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, 18 квітня 2017 р, і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються самим ОСОБА_1, про свідчать його особисті пояснення.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, підтверджується: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, № 23/2018 від 28.11.2018 р., поясненнями ОСОБА_1, наданими ним, щодо даного адміністративного правопорушення, в яких останній зазначив, що свою вину у вчиненні правопорушення визнає та вчинив його у звязку з власною неуважністю; витягом з наказу Департаменту патрульної поліції № 49 о/с від 15.03.2016 р. "По особовому складу", згідно якого старшого сержанта поліції ОСОБА_1 призначено інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі; копією присяги працівника Національної поліції України ОСОБА_1 від 15.03.2016 р.; даними памятки-застереження про виконання окремих спеціальних обмежень, передбачених ЗУ "Про боротьбу з корупцією" особами рядового та начальницького складу, які звільняються зі служби в органах внутрішніх справ України, Національної поліції України, якою підтверджується, що ОСОБА_1 ознайомлений із обмеженнями, які закріплені в ч. 1 ст. 45 ЗУ "Про боротьбу з корупцією"; копією рапорту інспектора роти № 3 батальйону Управління поліції у місті Бориспіль ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 20.02.2017 р., з якого вбачається, що останній просить звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням з 06.03.2017 р.; витягом з наказу Департаменту патрульної поліції № 76 о/с "По особовому складу" від 01.03.2017 р., згідно з якого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора роти № 3 батальйону, відповідно до п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію", звільнено зі служби в поліції, по Управлінню поліції у місті Борисполі, з 06.03.2017 р.; копією розписки ОСОБА_1 від 06.03.2017 р., якою підтверджується, що останній особисто отримав свою трудову книжку в день звільнення; відомостями, які відображають послідовність дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" ОСОБА_1, які ним вчинялися 18.04.2017 р. щодо заповненням декларації, з яких вбачається, що о 21:02:48 останнім було натиснуто кнопку "Подати документ - декларація", та подання документу підтверджено електронним цифровим підписом, о 21:03:13, та документ перейшов у статус подано; іншими матеріалами справи та встановлена судом.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1С.у вчиненні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1вбачається склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останній, являючись особою уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно подав декларації, без поважних причин.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя виходить з наступного.

Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи відсутні.

Обставини, що обтяжують не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У статті 24 КУпАП закріплено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, поведінку під час вчинення правопорушення та після нього, відсутність обтяжуючих обставин, у звязку з чим суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. 00 коп.

Слід зазначити, що у даному випадку саме таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила вищевказані адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень в майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з ОСОБА_1, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 245, 268, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії ЕП № 249267, у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп., що слід стягнути на користь Держави України (Одержувач: Держбюджет м. Бориспіль, , Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, КБК: 21081100, р/р 0004).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії ЕП № 249267, на користь державного бюджету України (отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк