П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , - Цвітненка Д.М. ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, в якій міститься і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з наданням окремо такого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої першим заступником голови Українського інституту національної пам`яті (м. Київ, вул. Липська, б. 16), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постановою суду визнано доведеним те, що ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки голови Українського інституту національної пам`яті, порушила вимоги ст. 12 Закону України "Про запобігання корупції", а саме: не виконала вимоги Національного агентства з питань запобігання корупції та не надала у повному обсязі у встановлений законодавством строк копії документів, що вимагались в запиті Національного агентства від 10.12.2018 № 31-04/60241/18.

Відповідальність за вчинене правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі першочергово та окремо у відповідному клопотанні - поставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2019, який пропущений з поважних причин, оскільки справу було розглянуто за її відсутності, а про існування постанови вона випадково дізналася з листа державного виконавця, який надійшов до Українського інституту національної пам`яті.

Що ж стосується апеляційних вимог, то ОСОБА_1 просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2019 та прийняти нову, якою закрити провадження щодо притягнення її до адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки постанову було винесено після закінчення встановлено ст. 38 КУпАП 3-місячного строку.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що запит Національного агентства від 10.12.2018 не є та не може вважатися приписом, за невиконання якого може настати відповідальність, а запитувана інформація була надана Національному агентству.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції, в судове засідання не з?явилася, що не перешкоджає розгляду справи з огляду і на те, що її інтереси в суді апеляційної інстанції представлені захисником Цвітненком Д.М.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Цвітненка Д.М. в інтересах ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення та додатково надані дані, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та доводи, що викладені на обґрунтування апеляційних вимог, слід дійти наступного висновку.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги процесуального закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не дотримані, оскільки в матеріалах справи є лише одна копія судової повістки від 31.03.2019 на ім?я ОСОБА_1 про її виклик в судове засідання на 03.04.2019 (а.с. 57).

Водночас, у даній повістці відсутня адреса, за якою вона направлялася, не долучений до справи і реєстр на відправку вказаної повістки.

Хоча в матеріалах провадження і міститься супровідний лист від 24.05.2019 про відправлення ОСОБА_1 копії постанови від 03.04.2019 (а.с. 60), проте слід задовольнити її клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки даних про отримання ОСОБА_1 вказаної постанови матеріали справи не містять, зі справою її представник - ОСОБА_4 ознайомилася 24.10.2019 (а.с. 63), а звернулася ОСОБА_1 з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження - 05.11.2019 (а.с. 66-76), тобто передбаченого ст. 294 КУпАП 10-ти денного строку на оскарження постанови.

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в основному дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст.188-46 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаним законом настає за невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі.

Як указують дані протоколу про адміністративне правопорушення № 31-02/43 від 24.01.2019 (а.с. 1-5), що визнані судом доведеними, ОСОБА_1 , будучи виконуючим обов`язки голови Українського інституту національної пам`яті, порушила вимоги ст. 12 Закону України "Про запобігання корупції", а саме: не виконала вимоги Національного агентства з питань запобігання корупції та не надала у повному обсязі у встановлений законодавством строк копії документів, що вимагались в запиті Національного агентства від 10.12.2018 № 31-04/60241/18.

А тому є такими, що не узгоджуються з матеріалами справи посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що діяння яке їй інкримінується, не було та не могло бути невиконанням законних вимог (приписів) Національного агентства щодо усунення порушень вимог законодавства про запобігання і протидію корупції.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не оспорює обставин того, що до неї, як до першого заступника голови Українського інституту національної пам?яті надійшов запит Національного агентства з питань запобігання корупції за № 31-04/60241/18 від 10.12.2018 року з проханням надати копії документів, зокрема щодо розміщення на веб-сайті Українського інституту національної пам?яті інформації про книги "(Не)історичні миті. Нариси про минулі сто років" та "За лаштунками "Волині-43". Невідома польсько-українська війна", що розміщений на а.с. 6-9, а саме:

- копії організаційно-розпорядчих документів, якими регламентується наповнення веб-сайту Інституту;

- інформацію та копії документів, що стосуються розміщенню на веб-сайті Інституту інформацію про книги "(Не)історичні миті. Нариси про минулі сто років" та "За лаштунками "Волині-43". Невідома польсько-українська війна", а також діяльність ОСОБА_6 як автора цих книг із зазначенням осіб, якими здійснювалося розміщення вказаної інформації, наданням копій наказів, розпоряджень, вказівок, доручень, погоджень голови Інституту ОСОБА_6 , завізований проектів публікацій тощо.

При цьому було звернуто увагу на те, що кожна сторінка копій документів має бути засвідчена із дотриманням вимог, встановлених відповідними положеннями Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів", затвердженого наказом Держпоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

Натомість ОСОБА_1 надіслала на адресу агентства листа за № 07/637/19 від 04.01.2019 без додавання необхідного переліку документів (а.с. 10-52), у зв?язку з чим щодо неї і був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

Отже, висновок судді першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Що ж стосується апеляційних вимог ОСОБА_1 щодо сплину на момент прийняття судом першої інстанції строків, передбачених ст. 38 КУпАП, то слід вказати таке.

Дійсно ст. 38 КУпАП регламентує строки накладення адміністративного стягнення.

Так, згідно ч. 2 вказаного закону, адміністративне стягнення судом (суддею) може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.ч. 3, 4 цієї статті.

З матеріалів справи та листа Національного агентства з питань запобігання корупції № 31-11/84066/19 від 11.12.2019 видно, що днем вчинення адміністративного правопорушення слід вважати - 28.12.2018, коли ОСОБА_1 не було належно виконано запит Національного агентства, що надійшов 04.01.2019, а днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення - є 24.01.2019, тобто день складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, за будь-яких обставин, не можна обчислювати строк накладення адміністративного стягнення, що передбачений ст. 38 КУпАП, з 28.12.2018, як на те послалася в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , а щонайменше з 04.01.2019, коли до Національного агентства надійшов лист останньої, а тому станом на 03.04.2019, коли судом було розглянуто справу - цей строк не сплинув.

Як указують приписи ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах,установлених цим Кодексом.

Водночас, санкцією ч. 1 ст. 188-46 КУпАП передбачена можливість накладення стягнення у виді штрафу від ста до двохсот п?ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проте, суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, застосував до неї стягнення у виді штрафу у розмірі п?ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що не передбачене ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, а тому рішення суду в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки на час розгляду провадження судом апеляційної інстанції сплинули строки, що передбачені ст. 38 КУпАП, у зв?язку з чим скасовується рішення і про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в порядку ст. 40-1 КУпАП на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року щодо неї.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року, якою на ОСОБА_1 при визнані її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень - скасувати та провадження в справі в цій частині закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Скасувати рішення про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в порядку ст. 40-1 КУпАП на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

В решті постанову суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька