АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/324/19 Справа № 711/1043/19 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 227391 від 04.02.2019 року, ОСОБА_3 04.02.2019 о 20 год. 25 хв. в м. Черкаси по вул. Пастерівська 44 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. 49804МА, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 0126 в присутності двох свідків.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що в судовому засіданні він свою вину не визнавав, а пояснював суду, що 04.02.2019 року близько 18 год. він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебував за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3. Близько 20 год. він почув, що у дворі спрацювала сигналізація якогось автомобіля. Визирнувши у вікно, він побачив, що сигналізація спрацювала у автомобіля, який стояв поруч з автомобілем, яким він користується з дозволу власника - ВАЗ 2106, д.н.з. 49804МА.

Після огляду автомобіля він зясував, що з верхніх поверхів будинку хтось вилив на нього якусь рідину і вирішив перемістити його в інше безпечне місце. З цією метою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагались відкотити автомобіль, та в цей час до них підійшли працівники поліції та розпочали процедуру оформлення адміністративного правопорушення.

Апелянт також вказує, що судом не встановлено факту його керування транспортним засобом, що підтверджується і тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про відсторонення його від керування транспортним засобом. В матеріалах справи також відсутній відеозапис реєстратора № 113, про який зазначено у протоколі.

Звертає увагу на те, що в поясненнях свідка ОСОБА_7, які містяться в матеріалах справи, вказано, що останній був запрошений співробітниками поліції в якості свідка при складанні протоколу 04.02.2019 року о 18 год. 50 хв., що суперечить іншим матеріалам справи.

Крім того, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.03.2019 року, оскільки в судовому засіданні 01.03.2019 року суддя повідомив, що результат у справі буде відомий та рішення буде готове 07.03.2019 року без зазначення часу його проголошення.

З постановою апелянт ознайомився після її отримання 07.03.2019 року та з метою підготовки апеляційної скарги 11.03.2019 року та 12.03.2019 року ознайомився з матеріалами справи і отримав копії відеозаписів. Після отримання документів та відеозаписів, ОСОБА_3 звернувся до адвоката для підготовки апеляційної скарги, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копія постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2019 року ОСОБА_3 не направлялась, із матеріалами справи та постановою суду він ознайомився 11.03.2019 року, після чого 15.03.2019 року ним було подано апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що будь-яких неправомірних дій він не вчиняв, автомобілем не керував, а просто намагався його відкотити в інше місце.

Разом з цим, не зважаючи на наведену позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, вина останнього підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 227391 від 04.02.2019 року, складеного поліцейським роти №4 БУПП в Черкаській області ОСОБА_7, ОСОБА_3 04.02.2019 о 20 год. 25 хв. в м. Черкаси по вул. Пастерівська 44 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. 49804МА, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 0126 в присутності двох свідків.

Згідно результату тесту, роздрукованого зі спеціального приладу «Драгер» № 0126, рівень алкоголю в організмі ОСОБА_3 становив 1,04 проміле.

При складанні протоколу були присутні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно пояснень вказаних свідків, відібраних поліцейським роти №4 БУПП в Черкаській області ОСОБА_7, 04.02.2019 року о 20 год. 50 хв. в м. Черкаси по вул. Пастерівська, 44, вони були свідками при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 В їх присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння за допомогою приладу «Драгер», 0126, результат тесту показав 1,04 проміле.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідка ОСОБА_10, відібрані поліцейським роти №4 БУПП в Черкаській області ОСОБА_7, згідно яких 04.02.2019 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_10 перебуваючи на подвірї будинку № 44 по вул. Пастерівська в м. Черкаси, став свідком того, як двоє чоловіків в нетверезому стані вели себе неадекватно, потім сіли в автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. 498-04МА, і почали рух з двору на вулицю Надпільна. Водій автомобіля ВАЗ 2106 візуально мав нестійку ходу та поведінку, яка не відповідає тверезому стану.

Також вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

? актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» становить 1,04 проміле;

? рапортом поліцейського роти №4 БУПП в Черкаській області ОСОБА_7, з якого вбачається, що приїхавши на виклик «адмінправопорушення» за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 44, ним спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_11 було виявлено транспортний засіб ВАЗ 2106, д.н.з. 49804МА, який виїжджав із двору будинку та зупинився, побачивши службовий автомобіль. При спілкуванні з водієм ОСОБА_3, у останнього були виявлені явні ознаки алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. У встановленому законом порядку водію було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду був позитивний 1,04 проміле.

Судом апеляційної інстанції також переглянуто відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, в тому числі і проходження огляду на стан спяніння.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він не керував автомобілем, спростовуються записом з боді камери працівників поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, відеозапис із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського є належним доказом, що в сукупності з іншими доказами доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 під час розгляду справи судом першої інстанції визнавав свою вину і просив його суворо не карати.

Посилання ОСОБА_3 на відсутність в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських є безпідставними, оскільки такий запис міститься у конверті на а.с. 14.

Твердження апелянта про те, що час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний у поясненнях свідка ОСОБА_7 час суперечить іншим матеріалам справи, є також безпідставними, оскільки ОСОБА_7 не був свідком під час складання протоколу, а він є поліцейським роти №4 БУПП в Черкаській області, який і складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання щодо доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2019 року щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба