Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н.М.,

з участю захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, подану його адвокатом ОСОБА_2, на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративних правопорушень за ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано таким, що вчинив правопорушення, передбачені ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Не погодившись з постановою суду в частині визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та застосування стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік,ОСОБА_1 чарез свого адвоката подав апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, прийнята з порушенням норм матеріального права.

Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції України а також чинному законодавстві, що не суперечить їй. При розгляді справ суд повинен керуватись, в тому числі, й Конвенцією про захист прав і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Згідно практики ЄСПЛ у справах про адмінправопорушення особа, щодо якої розглядається справа, додатково користується гарантіями ст..6 Конвенції. В реалізації своїх права, що містить ст. 6 Конвенції, при розгляді даної справи ОСОБА_1 було відмовлено. Суд не врахував, що строк притягнення до відповідальності закінчується 3 квітня 2019 року, а тому було достатньо часу допитати свідків обвинувачення. Судом порушено ст. 36 КУпАП, де зазначено, що при накладенні стягнення за вчинення декількох адміністративних правопорушень стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Адміністративне стягнення за ст.122-4 КУпАПу вигляді громадських робіт є більш тяжчим покаранням, ніж за ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Отже за ч.1 ст.130 КУпАПстягнення є менш суворішим. З огляду на зазначене вказує, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року просив змінити, виключити з резолютивної частини постанови визнання його винним за ч.1 ст.130 КупАП та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав частково, просив змінити постанову, виключивши з резолютивної її частини позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено: ОСОБА_1 03.01.2019 року біля 01 год. 30 хв. по проспекту Незалежності в м.Острог Рівненської області керував транспортним засобом марки «Opel ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп»яніння.

03.01.2019 року близько 01 год. 30 хв. по просп.Незалежності в м.Острог Рівненської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Opel ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив наїзд на тротуар, де в подальшому здійснив наїзд на житловий будинок (магазин Каламбур), в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а власнику магазину завдано матеріальні збитки.

Цього ж дня ОСОБА_1 близько 01 год. 30 хв. в м.Острог по просп.Незалежності Рівненської області залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний, керуючи автомобілем марки «Opel ASTRA», держ. реєстр. номер НОМЕР_1.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, і які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Не оспорюючи постанову в частині визнання його винним за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, ч.1 ст.130 ОСОБА_1 просить змінити оскаржувану постанову в її резолютивній частині, виключивши позбавлення його права керування транспортним засобом строком на один рік.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірно застосував норми статті 36 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Систему адміністративних стягнень закріплено в ст.24 КУпАП, в якій види адміністративних стягнень перераховано з врахуванням зростання суворості. За вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:

1) попередження; 2) штраф; 2-1) штрафні бали; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Відповідно до статті 25 КУпАП о платне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення; позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю - тільки як додаткове; інші адміністративні стягнення, зазначені в частині першій статті 24 цього Кодексу, можуть застосовуватися тільки як основні. За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.

Накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень врегульовано статтею 36 цього Кодексу, де зазначено, що п ри вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За статтею 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб.

За статтею 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За статтею 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних статей дає підстави для висновку, що за адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_1, суду першої інстанції слід було застосувати стягнення в межах санкції статті 122-4 КуПАП, за якою встановлено більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки вказана стаття не передбачає покарання у вигляді з позбавленням права керування транспортними засобами ані як основне, ані як додаткове, то оскаржувану постанову слід змінити, виключивши з її резолютивної частини притягнення до відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга в частині, яка підтримана в судовому засіданні апеляційної інстанції, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 283,284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його адвокатом ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ст.. 122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП змінити, виключивши з резолютивної частини постанови «з позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік».

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду підпис ОСОБА_3

Згідно:суддя ОСОБА_3