ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/1807/18 Головуючий в 1 інст. Бульба О.М.,
Провадження №33/807/194/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Дорошева С.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 гривень 40 копійок.

Згідно з постановою суду, 10 жовтня 2018 року о 15 годині 30 хвилин в м.Енергодар по вул. Енергодарське шосе, в районі магазину «Мустанг», водій ОСОБА_2 вживав алкогольні напої після зупинки, на вимогу поліцейського про проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.10 «є» ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вищезазначену постанову суду скасувати та закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в судове засідання він не з'явився, оскільки йому ніхто про нього не повідомив. По суті справи зазначив, що протокол був складений за відсутності свідків, алкогольні напої він не вживав, а пив яблучний сік. Акт огляду на стан сп'яніння сфальсифікований. Йому було відмовлено у наданні сертифікату та свідоцтва про повірку газоаналізатора. Твердження інспектора поліції про те, що він вживав алкогольні напої після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення медичного огляду, не відповідає дійсності. Він виявляв бажання пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння було складено о 15 годині 45 хвилин 10 жовтня 2018 року, але протокол на час складання направлення не існував, його було складено пізніше - о 16 годині 03 хвилини 10 жовтня 2018 року.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 участі у розгляді справи судом першої інстанції не брав, та в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ним копії оскаржуваної постанови.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Дорошева С.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до протоколу серії БД № 241221 від 10 жовтня 2018 року 10 жовтня 2018 року о 15.30 год. в м. Енергодар по вул. Енергодарське шосе, в районі магазину «Мустанг», водій ОСОБА_2, вживав алкогольні напої після зупинки, на вимогу поліцейського про проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.10 «є» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 130 КУпАП.

Частиною 4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно положень п. 2.10 «е» ПДР України, порушення якого інкримінується ОСОБА_2, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Разом з цим, матеріали справи не містять даних про причетність водія ОСОБА_2 до будь-якої дорожньо-транспортної пригоди, а свідчать про те, що автомобіль під керуванням останнього зупинено працівниками поліції під час відпрацювання повідомлення, яке надійшло зі служби 102, про те, що водій вищевказаного автомобілю перебуває у стані алкогольного сп'яніння, та виявлено у ОСОБА_2 ознаки такого сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), про що останньому повідомлено та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, проте ОСОБА_2 від проходження огляду відмовився. Відповідальність за такі дії передбачена частиною 1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджується доказами, на які послався суд в оскаржуваній постанові, а саме: відомостями, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 241221 від 10 жовтня 2018 року, згідно з яким ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими огляд ОСОБА_2 не проводився у зв'язку з відмовою від проходження огляду; рапортом поліцейського, згідно з яким, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що чоловік на автомобілі Тойота кемрі чорного кольору д/з НОМЕР_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 про те, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою спеціального технічного засобу так і в медичному закладі; відеозаписом, долученим до протоколу, яким підтверджуються як наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння так і факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності свідків.

Об'єктивних даних про те, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, матеріали справи не містять, як і не міститься в матеріалах справи даних про причетність останнього до будь-якого ДТП, на що суд уваги не звернув та помилково кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.4 ст.130 КУпАП.

Таким чином, при апеляційному розгляді встановлено вину ОСОБА_2 у тому, що він 10 жовтня 2018 року о 15 годині 30 хвилин в м.Енергодар по вул.Енергодарське шосе, в районі магазину «Мустанг», керуючи транспортним засобом "Toyota Camry", державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, не з'ясував належним чином всіх обставини, які підлягають з'ясуванню для правильного вирішення справи, оскаржувана постанова підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_2 та накладеного на останнього адміністративного стягнення, що не суперечить вимогам ст.294 КУпАП і не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає за необхідне дії ОСОБА_2 кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, та з врахуванням характеру вчиненого правопорушення і відомостей про особу правопорушника, накласти на останнього адміністративне стягнення у межах вказаної норми закону - у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Доводи ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки справу розглянуто без його участі та без його належного повідомлення про день та час такого розгляду, є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 двічі направлялися судові повідомлення, проте останній їх не отримував, та вони поверталися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Законом не передбачено обов'язкового скасування судового рішення у справі про адміністративне правопорушення у разі розгляду цієї справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, при апеляційному розгляді ОСОБА_2 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист.

Твердження апелянта про те, що під час складання протоколу були відсутні свідки та йому було відмовлено у наданні сертифікату та свідоцтва про повірку газоаналізатора, не зважаючи на те, що він виявляв бажання пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, спростовуються матеріалами справи, в т.ч. відеозаписом, долученим до протоколу, відповідно до якого, одразу після зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, останній одразу розпочав конфлікт з поліцейськими, при цьому мав явні ознаки алкогольного сп'яніння (що вбачалося з його поведінки), на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що ОСОБА_2 перебуває у такому стані, останній поводився неадекватно - його поведінка не відповідала обстановці, та свідчила про те, що він відмовляється від проходження огляду. При цьому факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду зафіксований у присутності свідків. Будь-яких порушень з боку поліцейських при оформленні даного адміністративного матеріалу не вбачається, а доводи сторони захисту про протилежне, нічим не підтверджуються.

Отже підстави для скасування оскаржуваної постанови суду і закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, як про це просить апелянт, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст. 130 КУпАП змінити.

Кваліфікувати дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 316/1807/18