ун. № 759/9015/19
пр. № 3/759/3938/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли із війської частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич Київської області, громадянина України, РНОКПП фізичної особи в матеріалах справи відсутній, водія гаража військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення А2788 № 4 від 13.05.2019, військовослужбовець військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_1 , проходить військову службу на посаді водія гаража військової частини НОМЕР_1 .

Згідно п.2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» № 2233-XII від 25.03.1992 року, ОСОБА_1 у зв?язку із зарахуванням до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначенням на посаду водія гаража військової частини НОМЕР_1 , набув статусу військовослужбовця і почав проходити військову службу за контрактом осіб рядового складу, у зв?язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято й непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, дотримуватися військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших віл негідних вчинків, із службових та особистих питань звертатися до свого безпосереднього начальника, а також доповідати йому про все що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов?язків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює чам мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

12 травня 2019 року під час розводу добового наряду черговим військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_2 було виявлено відсутність солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який мав заступити в добовий наряд черговим тягачем військового містечка № НОМЕР_2 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 88 від 11.05.2019 року. На телефонні дзвінки солдат ОСОБА_1 не відповідав. На службу з?явився 13.05.2019 року.

Згідно пояснень солдата ОСОБА_1 стало відомо, що 11.05.2019 року йдучи додому він зняв гроші з банкомату. Неподалік від будинку на нього напали і пограбували. Прийшов в свідомість в лікарні. На момент проведення службового розслідування ніяких підтверджуючих документів щодо перебування в лікарні та про отримання травми солдат ОСОБА_1 не надав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 11.05.2019 року повертався додому зі служби, по дорозі додому зняв гроші із банкомату. Неподалік від будинку на нього напали ззаду невідомі особи і пограбували. Прийшов в свідомість в лікарні по місцю проживання. На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надав довідку із Бородянської центральної районної лікарні № 1117 від 12.05.2019, відповідно до якої останній потрапив у лікарню 12.05.2019 у зв?язку із побиттям невідомими особами з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, забійно-саднена рана голови та струс головного мозку.

Таким чином, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, матеріали справи не містять доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 17211 КУпАП, а довідка із Бородянської центральної районної лікарні № 1117 від 12.05.2019 надана ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю спростовує вину останнього.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 17211 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 17211 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: А.М. Ясельський