КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Згідно постанови, 17.10.2018 року о 01 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Межигірська, 82, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, який від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року, провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, який під час розгляду справи, не повно з'ясував фактичні обставини справи, не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до прийняття незаконного судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а лише висловив свою незгоду з підозрою поліцейських, які не повідомили йому і не зазначили у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 року, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), що свідчить про невідповідність цього протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому чітко не викладено суті вчиненого адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим водій не має можливості надати однозначну відповідь на таку вимогу поліцейського. Крім того, в протоколі не зазначено і наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків не містять даних щодо відмови водія пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров'я, що на думку апелянта вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення його огляду на стан сп'яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчитьпро порушення процедури проведення огляду і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, а також відсутні дані про його відсторонення від керування автомобілем, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання апелянта, поліцейським було порушено порядок проведення його огляду на стан сп'яніння, передбачений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та статті 266 КУпАП, внаслідок чого, згідно вимог ч.5 цієї статті, такий огляд вважається недійсним.

Апелянт вважає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 року був складений без дотримання вимог діючого законодавства, а тому цей протокол, так само як і інші докази, на якій суддя посилається у своєму рішенні, не можуть бути визнані належними і допустимими доказами його вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим оскаржувана постанова Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року підлягає скасуванню, як така, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 року серії БД №117936, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), при цьому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1); поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с. 2); розпискою ОСОБА_1 від 17.10.2018 року, в якій останній зобов'язувався залишити автомобіль «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, за адресою: м. Київ, Межигірська, 82(а.с. 3), що підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції, які повністю підтверджують обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 7).

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким дана належна оцінка, а тому, враховуючи наявну в матеріалах справи копію постанови Подільського районного суду м. Києві від 17.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та Довідку від 17.10.2018 року за підписом інспектора ВАП УПП в м. Києві С.В. Бурко (а.с. 4-6), вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Апеляційні доводи про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан сп'яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, оскільки у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено, який саме огляд водій має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) і в який спосіб (на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі) та не вказано, що водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів і водій відмовився від проходження такого огляду, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за приписами пункту 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп'яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Таким чином, згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп'яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров'я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення інспектором поліції встановлених вимог при складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, який не вказав у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 від якого саме огляду відмовився водій (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та не відсторонив водія від керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає необґрунтованими і не приймає їх до уваги, оскільки зі змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення від 17.10.2018 року вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, на що вказували відповідні ознаки такого стану (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), який відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків та був відсторонений від керування транспортним засобом, про що свідчить його розписка від 17.10.2018 року (а.с. 3) про залишення керованого ним автомобіля «ВАЗ»д.н.з. НОМЕР_1 на місці його зупинки, а саме по вул. Межигірська, 82 в м. Києві.

Також апеляційний суд вважає безпідставними і посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи направлення його на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 7), водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, а тому останній не направлявся поліцейським до відповідного закладу охорони здоров'я для проведення такого огляду.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про те, що його огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП.

За наведеного, постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/519/2019 Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.