Справа № 357/7711/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. , за участю:

секретаря судового засідання - Огер О.А.,

прокурора Шлапацького О.В.,

захисника Червінчика Є.Е.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Київської області м. Біла Церква, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в управлінні податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області головним державним ревізором-інспектором,

передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу №724 від 27 червня 2019 року про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Білоцерківської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень згідно з пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», п.1 рішення НАЗК від 10 червня 2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», п.6 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10 червня 2016 року, не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв`язку із набуттям 22 вересня 2018 року у власність квартири вартістю 400206 грн.

Так, ОСОБА_1 у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме: про набуття нею у власність квартири на суму 400206 грн., які повинна була повідомити до 00 год. 00 хв. 03 жовтня 2018 року.

ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та власним підписом підтвердила про ознайомлення її, як суб`єкта декларування, про необхідність подачі щорічної електронної декларації за 2018 рік. Будь-яких поважних причин, які б перешкоджали ОСОБА_1 подати декларацію своєчасно не встановлено.

Відповідно до публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті НАЗК, ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, які виникли у зв`язку з придбанням квартири подано не було, що призвело до незабезпечення застосування одного з превентивних антикорупційних механізмів.

Як свідчить порядок та практика декларування, подача декларації особою можлива лише при успішному збережені чернетки документа в тому числі при відсутності помилок під час заповнення розділів.

ОСОБА_1 , будучи проінформована із засобів масової інформації про необхідність подачі декларації, розуміючи те, що вона не вчинила жодних дій щодо подачі декларації у встановлений термін та не довела до логічного завершення в установленому порядку заповнення своєї декларації та не було останній надіслано повідомлення про успішну подачу декларації до Реєстру, ОСОБА_1 , в порушення діючого порядку та строків подання декларації за відсутності поважних причин не забезпечила жодних дій щодо успішної подачі декларації у строк до 03 жовтня 2018 року. Отже, такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що не мала можливість заповнити та подати декларацію, оскільки певний час перебувала на лікуванні, фактично квартира належить її доньці, що відобразила в декларації за 2018 рік.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП з підстав зазначених у відповідному письмовому клопотанні. Зокрема вказав, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел не подати декларацію, оскільки остання не приховувала придбання данного майна. Зазначенні обставини можуть свідчити лише про наявність в її діях несумлінного ставлення до свого обов`язку, таке діяння свідчить лише про необережну форму вини. Об`єктивна сторона у виді бездіяльності виключає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції вказаної частини ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, за наслідками розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Білоцерківської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Київській області та відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Диспозицією ч.2 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною участині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей, а правопорушення, повязане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, обов`язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих субєктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ст.172-6 ч.2 КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Отже, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Відповідно до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», суб`єкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП).

Крім того, при вході до системи електронного декларування видається повідомлення, яке надходить на e-mail, при цьому не рекомендується використовувати електронні поштові скриньки, розташовані у документі RU.

Відповідно до Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017р. конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на то причин. Як наведено у вказаному вище листі, «під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку із хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, землетрусу, пожежі), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції» тощо».

Перелік причин несвоєчасного подання повідомлення в законодавстві чітко не визначений і вичерпного переліку таких причин не міститься. Отже, рішення про поважність причин несвоєчасного подання повідомлення суд повинен приймати кожен раз під час розгляду кожної справи, на підставі оцінки фактичних обставин в ній.

Суб`єктивною стороною правопорушення, пов`язаного з корупцією, є наявність прямого чи непрямого умислу. Тобто особа, яка є суб`єктом декларування і своєчасно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно-небезпечні наслідки і бажати їх настання, або особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо допускала їх настання.

Таким чином, суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу відсутності в неї будь-якого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не змогла подати декларацію до 03 березня 2018 року через об`єктивні обставини, які не залежали від неї.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки ОСОБА_1 , хворіла, не мала змоги подати декларацію в строк передбачений чинним законодавством з підстав незалежних від неї, у суду відсутня можливість притягнути її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що в даному випадку не мало місце адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, та, відповідно, у діях ОСОБА_1 склад такого правопорушення відсутній, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294, 172-6 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська