АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/169/19 Справа № 711/7973/18 Головуючий по 1 інстанції Михальченко Ю. В.
Категорія:ч.1 ст.185-3 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Торопенко М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Торопенко М.В., за участю захисника ОСОБА_3, та ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1ст.185-3КУпАП щодо ОСОБА_4, які надійшли із Придніпровського районного суду м. Черкаси,за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси, від 22 січня 2019 року, адміністративне провадження щодоОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, інваліда 1 групи, за ч.1 ст.185-3 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до постанови суду 1 інстанції, ОСОБА_4 20.09.2018 року о 14 год. 40 хв. перебуваючи в коридорі Соснівського районного суду м.Черкаси, біля каб.№238, в грубій образливій формі виражалась на адресу судді ОСОБА_5., яка виходила із робочого кабінету, висловлюючи свою невдоволеність раніше прийнятого судового рішення суддею, застосувала нецензурну лексику, погрожувала фізичною розправою та здійснювала психологічний тиск в присутності працівників суду та інших осіб.

Своїми діями ОСОБА_4 порушила роботу суду (неможливість суддів здійснювати фіксацію судових засідань технічними засобами, оголошення перерв в судових засіданнях та необхідність реагування на таку поведінку).

Також в постанові суду вказується, на наявність неприпустимих висловів, оскільки такі дії принижують честь, гідність та ділову репутацію судді свідчать про явну неповагу до суду, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.185-3 КУпАП.

Суд першої інстанції в обґрунтування своїх висновків вказав, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-3 КУпАП вчинено ОСОБА_4 20.09.2018 року, а тому на час розгляду справи закінчилися строки притягнення останньої до адміністративної відповідальності, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, в зв'язку з чим, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю і вина особи не встановлюється.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу в якій вказують, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню як незаконна, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять ухвалити нову постанову судом апеляційної інстанції, якою адміністративне провадження про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185 -3 КУпАП - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Згідно із ст. 23 Конституції України, кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей.

Питання визначення поняття «неповаги до суду», процедури притягнення винних осіб до відповідальності та визначення заходів впливу на порушника визначається Законом України «Про судоустрій та статус суддів», КУпАП, а також іншими процесуальними законами.

Виходячи з аналізу ст. 185-3 КУпАП та ст. 67 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» неповага до суду може виражатись, зокрема, у наступних діях:

- у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача, експерта, перекладача;

- в непідкоренні свідка, потерпілого, позивача, відповідача та інших громадян розпорядженню головуючого;

- у невиконанні поручителем зобов'язань, покладених судом під час провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства;

- у відмові роботодавця від увільнення від роботи присяжного на час виконання ним обов'язків зі здійснення правосуддя;

- у неприбутті присяжного в судове засідання без поважних причин;

- в порушенні порядку під час судового засідання;

- у вчиненні будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Таким чином, даний перелік не є вичерпним та підлягає розширювальному тлумаченню судом, зважаючи на конкретну ситуацію та обставини, що їй передували.

Що стосується притягнення винної особи до відповідальності, то питання притягнення винної особи до відповідальності за неповагу до суду регулюється положеннями КУпАП. Так, відповідно до положень ст. 277 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП, розглядаються протягом доби.

Разом з цим, питання про притягнення до адміністративної відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні оголошується перерва, або після закінчення судового засідання (ст. 216 ЦПК України, ст. 200 ГПК України, ст. 198 КАСУ України, ст. 330 КПК України).

Відповідно до п. 7-1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст. 185-3 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати:

- судові розпорядники (у справах про адміністративні правопорушення за ч. 1, 2, 3, 5 ст. 185-3 КУпАП);

- уповноважені особи органів Державної прикордонної служби України або Державної міграційної служби (у справах про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 185-3 КУпАП).

При цьому, згідно зі ст. 258 КУпАП передбачається, що протокол не складається, зокрема, в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3,5 ст. 185-3 КУпАП (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. У такому випадку уповноваженими органами (чи посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В подальшому, керуючись ст. 221 та 221-1 КУпАП дані справи розглядаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, місцевими господарськими та адміністративними судами, апеляційними судами та Верховним Судом. Така справа розглядається суддею-доповідачем зі складу суду, що розглядає справу, під час розгляду якої вчинено правопорушення, передбачене ст. 185-3 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, в порушення вимог п. 7-1 ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 було складено не судовим розпорядником, а секретарем судового засідання, тобто не уповноваженою на то особою. Також в протоколі відсутній підпис правопорушника, повідомлення про вручення копії постанови правопорушнику, відсутність пояснення винної особи, що унеможливило здійснити свій захист останньої під час розгляду адміністративної справи щодо неї, внаслідок чого було допущено порушення права ОСОБА_4 на захист.

Разом з тим, при апеляційному розгляді було встановлено, що фактичні обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_4 були вчиненні не під час проведення судового засідання в залі суду, а в коридорі районного суду, при виході судді із кабінету, тобто поза межами судового розгляду.

Крім того, із описової частини протоколу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності вбачається, що зазначені дії підпадають під ознаки ст.173 КУпАП, а не відповідальність за ч.1 ст.185-3 КУпАП, проте суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перекваліфіковувати такі дії ОСОБА_4, оскільки, протокол про адміністративне правопорушення складено не уповноваженою на то особою, а справа розглянута не уповноваженим на то судом, і перекваліфікація дій останньої погіршувала б її правовий стан.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що суддя суду першої інстанції безпідставно послався в своїх висновках на узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, а саме: стосовно того, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, оскільки даний висновок носить суто рекомендаційний характер та не має силу закону, а тому апеляційний суд не враховує його при вирішенні даної справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищезазначене вважаю, що ст.280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Водночас зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Після цього, суд апеляційної інстанції, за указаних обставин, вважає необхідним самостійно оцінити всі обставини та наявні докази в даній адміністративній справі й ухвалити законне і справедливе рішення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, як така, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, оскільки в діях ОСОБА_4. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.185-3 КУпАП, то розпочате адміністративне провадження підлягає закриттю за п1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 вересня 2018 року щодо ОСОБА_4 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити, у зв'язку

з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-3 КУпАП.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Торопенко