Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/93/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З представлених матеріалів адміністративної справи вбачається, що постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 14 грудня 2018 року, о 20 год. 44 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Джерельна, 82 в м. Кропивницький, з явними ознаками алкогольного сп'яніння і в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності свідків.

При таких обставинах, постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що винуватість ОСОБА_3 у вчинення даного адміністративного правопорушення повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та відеозаписом обставин цієї події.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження в справі закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вказуючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, обставини, які викладені в ньому не відповідають дійсності, а саме автомобілем в стані алкогольного сп'яніння він не керував і правила дорожнього руху не порушував, а оформлення працівниками поліції стосовно нього протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння було не законним.

Крім того, стверджує про незаконність та протиправність дій працівників патрульної поліції при оформленні протоколу, грубе порушення вимог наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 та наказу від 24.11.2015 року № 14/1, яке виразилось у тому, що на відеозаписах, які містяться в матеріалах справи, запис розпочинається з моменту перевірки документів у водія, а не зафіксована сама подія керування, а також відсутні відомості про залучення свідків при складанні протоколу, а тому суд не повинен був використовувати це як доказ.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав повністю та просив суд її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, зваживши доводи апеляційної скарги, а також дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, про те, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 слід відмовити, а постанову судді районного суду залишити без змін за таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачений обов'язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведенного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 341327 від 14 грудня 2018 року, ОСОБА_3 після зупинення його працівниками ДАІ з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення зазначеного вище пункту Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 1-2).

Як пояснив сам ОСОБА_3, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, вину у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, факт керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння заперечує, вказує, що автомобілем керувала інша особа, а саме його син, а він знаходився в салоні автомобіля.

Факт відмови ОСОБА_3 від продуття алкотестеру «Drager» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, підтверджуються показаннями вказаних свідків в суді та відеозаписом, які долучені до матеріалів справи, і в силу ст. 251 КУпАП являються належними доказами. (а.с.2,4)

В даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 про, те що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння є необґрунтованими, так як підтверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи, згідно з яким вбачається, що після зупинки працівниками поліції автомобіля «Daewoo Lanos" ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп'яніння.

Стосовно доводів про необ'єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, передчасність та необґрунтованість судового рішення, апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що констатуються ОСОБА_3 з формальних, надуманих підстав, з метою уникнути справедливого покарання за скоєне.

При призначенні ОСОБА_3 виду адміністративного стягнення, суддя також в повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь вини, обставини, які пом'якшують та обтяжують його відповідальність, відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП призначив ОСОБА_3 справедливе покарання, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суду вважає, що висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП та доведеність його вини, є правильними, ґрунтуються на достовірних доказах і відповідають фактичним обставинам цієї справи, а тому підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення районного суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 10200, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов