Справа № 222/354/19
Провадження № 3/222/207/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., з участю секретаря Темір В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в смт. Нікольське матеріали, які надійшли з Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, не заміжню, маючу на утриманні неповнолітню дитину, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 026423, складеного 17.02.2019 року начальником СРПП № 2 Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Додуляк В.К., Рура Н.О. притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що вона 17.02.2019 року о 16-50 год. в Донецькій області, Нікольський район, с. Малоянисоль, вул. Центральна, навпроти буд. 76, керувала транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та продуття алкотестера «Drager» відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні суду пояснила, що 17.02.2019 року вона дійсно, випивши 200 гр. шампанського, в с. Малоянисоль керувала автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_1 , та її без причини було зупинено працівниками поліції. Працівники поліції, на її вимогу, причини зупинки їй не пояснили, ПДР вона не порушувала. Її попросили пред`явити документи, але оскільки їх у неї з собою не було, вона разом з поліцейськими на їх автомобілі поїхали до неї додому. Взявши документи, вони повернулися на місце її зупинки, де працівники поліції повідомили, що у неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння в медзакладі, на що вона відмовилась. Оскільки на місці зупинки людей, які б могли бути свідками при складанні відносно неї протоколу, не було, поліцейські вирішили під`їхати поближче до магазину, де йшли дві жінки, яким було запропоновано бути свідками. Оскільки, після її зупинки пройшло вже багато часу, вона втомилася та дуже хотіла додому, а тому бажаючи, щоб все скоріше закінчилося вона все визнала та підписала протокол.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 17.02.2019 року близько 18-45 год. 19-00 год., точного часу вона не пам`ятає, вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 йшли з магазину в с. Малоянисоль та були запрошені працівниками поліції в якості свідків при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 поліцейському автомобілі знаходились два поліцейських та ОСОБА_1 , якій було запропоновано проїхати до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці ОСОБА_1 поліцейські не пропонували. Також, поліцейським вівся відеозапис на мобільний телефон. ОСОБА_1 сказала, що вона вже втомилася та хотіла додому, а тому згодна була підписати протокол, щоб все закінчилося. Вона підписала протокол та пояснення, але їх не читала.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що 17.02.2019 року близько 17-30 год., коли вона разом зі своєю донькою ОСОБА_2 йшли з магазину в с. Малоянисоль, до них на автомобілі під`їхали працівники поліції, сказали, що зупинили п`яну жінку за кермом автомобіля та запропонували їм бути свідками при складанні протоколу. В поліцейському автомобілі знаходились два поліцейських та ОСОБА_1 , якій було запропоновано проїхати до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці ОСОБА_1 поліцейські не пропонували. Також, вона не пам`ятає чи погоджувалась чи ні ОСОБА_1 пройти медогляд. За зовнішніми даними ОСОБА_1 п`яною не була. Вона підписала протокол, але його не читала, оскільки була без окулярів.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного.

Так, згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином відповідальність особи наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до загальних приписів КУпАП адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях вини, яка є доведеною в законний спосіб.

Зокрема, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Протокол, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в аспекті ст.ст. 251, 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є основним доказом і має відповідати всім критеріям та вимогам закону щодо його складання.

Аналіз вищенаведених норм, дає підстави прийти до висновку, що докази отримані лише в законний спосіб, можуть вважатися належними та допустимими, в противному випадку такі докази не можуть братися судом до уваги.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 доданих до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 в присутності останніх на вимогу працівників поліції відмовилася продути алкотестер та пройти медичне освідчення на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння.

Також, з дослідженого відеозапису, доданого до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , працівниками поліції спочатку було запропоновано пройти медогляд на стан алкогольного сп`яніння в медзакладі, а лише потім продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки.

З пояснень ОСОБА_1 наданих під час розгляду адміністративної справи вбачається, що її було зупинено без причини, ПДР вона не порушувала, причини зупинки інспектор поліції їй не пояснив, а також попросив пройти медогляд.

Статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Між тим, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що дійсно зупинку транспортного засобу під керуванням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було здійснено без будь-яких на те підстав, а тому відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними, що в подальшому і призвело до незаконного складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та збирання інших похідних від нього доказів, зокрема відібрання письмових пояснень свідків та їх фіксація за допомогою технічних засобів, що мають функції відеозапису.

Між іншим, слід зазначити, що така правова позиція висловлена в постановах судді Донецького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року (справа № 222/1400/18, провадження № 33/804/272/18) та від 01 березня 2019 року (справа № 222/1811/18, провадження № 33/804/162/19).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах пред`явлених звинувачень, а також беручи до уваги, що протокол та інші похідні від нього матеріали (письмові пояснення свідків, відеофіксація) є неналежними та недопустимими доказами по справі, оскільки отримані внаслідок незаконних дій поліції, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (порушення п. 2.5 ПДР України відмова на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння) в зв`язку з чим провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адмінсправи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 247, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець