Справа № 404/60/19
Номер провадження 3/404/34/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно довідки Міністерства доходів і зборів від 09.01.2019 р. надати реєстраційний номер облікової картки фізичної особи не має можливості з причини, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №216049 від 29.12.2018 р., ОСОБА_1 29.12.2018 року о 00 год. 15 хв., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Вокзальна 79, керувала транспортним засобом «RENAULT SANDERO», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння рук, почервоніння покривів обличчя), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану спяніння відмовилась у присутності двох свідків, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнала повністю та пояснила суду, що 29.12.2018 року о 00 год. 15 хв., в м. Кропивницькому по вул. Вокзальна 79, її дійсно було зупинено працівниками патрульної поліції та повідомлено, що вона нібито перебуває в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим їй було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», на проходження якого вона погодилась, однак прилад постійно показував, що недостатній обєм повітря. Після чого вона попросила працівників поліції відвезти її на медичний огляд. В ході проходження медичного огляду, лікарем було надано їй алкотестер «Драгер» для продуття, однак прилад знову показав, що недостатній обєм повітря. При цьому вона видихала повітря тим обємом та з таким тиском, на який у неї була фізична можливість. Разом з тим, вона просила лікаря провести лабораторні дослідження. Однак не зважаючи на її прохання жодних біологічних зразків для лабораторних досліджень у лікарні у неї не відбирались. Дану обставину патрульними було прийнято, як факт відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння. До того ж, ні поліцейськими, ні лікарем-наркологом не було проінформовано її про порядок застосування аклкотестеру.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов'язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими Нормативно-правовим актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, вданому випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно до роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Доказами вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 216049 від 29.12.2018 р., письмові пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, висновок КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» № 494 від 29.12.2018 року та диск з відеозаписом вказаної події.

Суд вважає, що дані докази не є беззаперечними та допустимими з наступних підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №216049 від 29.12.2018 р., вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку відмовилась у присутності двох свідків. Про те такі обставини спростовуються долученим до протоколу відеозаписом, який підтверджує пояснення надані ОСОБА_1 в судовому засіданні. Зокрема, з відеозапису можна встановити, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці не відмовлялася, неодноразово дихала в технічний прилад «Драгер», при цьому працівниками поліції не було проінформовано її про порядок застосування алкотестеру. Крім того, ОСОБА_1 не заперечувала проїхати до медичного закладу, задля проведення огляду на стан алкогольного спяніння.

Розділом 2 інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено:

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

6. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

11. Оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Таким чином огляд на стан сп'яніння громадянки ОСОБА_1 працівниками поліції проведений всупереч вимогам Інструкції № 1452/735 09.11.2015 р., та їх порушенням, до протоколу про адміністративне порушення не долучено будь якого ґрунтовного доказу, зокрема паперового носія, роздрукованого з приладу «Драгер», як про наявність чи відсутність алкоголю, так і про недостатність повітря при проходженні тесту.

В подальшому, ОСОБА_1 виявила бажання пройти огляд у лікаря-нарколога, а тому її було доставлено до КЗ «Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру» для проходження медичного огляду. Прибувши до КЗ «Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру», ОСОБА_1 знову пройшла огляд на визначення стану спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», після чого лікарем складено висновок КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» № 494 від 29.12.2018 року, в якому зазначено, що висновок зробити не можливо, у звязку з відмовою ОСОБА_1 від виконання інструкції по видуванню повітря в алкотестер «Драгер». У звязку з чим ОСОБА_1 вимагала провести лабораторні дослідження на визначення стану спяніння.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту спяніння передбачений також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктом 9 Розділу 3 даної Інструкції передбачено використання в закладах охорони здоровя лише для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Тобто, можливості застосування в ході медичного огляду водія на стан алкогольного спяніння лікарем у лікувальному закладі, технічних засобів вимірювання даною Інструкцією не передбачено.

Лікар, як спеціаліст в галузі медицини, оглядає особу, котра доставлена працівниками поліції для огляду, перевіряє наявність зовнішніх ознак спяніння, заміряє тиск, пульс та кількість подихів у хвилину, проводить інші обстеження, з метою перевірки стану опорно-рухового апарату та мовної сфери.

Також, відповідно до п. п. 12,13 цієї ж Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно п.15 розділу 3 цієї ж Інструкції, саме за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Таким чином відповідно до вимог Інструкції лікар повинен був провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів.

При цьому лікар КЗ «Кіровоградського обласного наркологічного диспансеру» не пропонував ОСОБА_1 здати на дослідження зразки біологічного середовища, наприклад, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук або кров.

Згідно п. 22 Розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 після того, як автомобіль був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлялася, навпроти, ОСОБА_1 дійсно видихала повітря в технічний прилад Драгер та сама виявила бажання пройти медичний огляд на визначення стану спяніння, але працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову у проходженні такого огляду.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, не відповідає дійсності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а тому не може бути предметом судового розгляду та не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Malofeyeva v. Russia" та "Karelin v. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у звязку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить субєктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 247, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно гр. ОСОБА_1, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4