Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2418/18 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ст. 173 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. з участю секретаря Кусковської Т.А., правопорушника ОСОБА_1, захисника Левківського С.В., потерпілої ОСОБА_3 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_1, непрацюючої,

встановив:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 04.01.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи, що на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, справу провадженням закрито.

Відповідно до постанови, 21 червня 2018 року, близько 10 год. 00 хв., громадянка ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні УДКСУ в Овруцькому районі, висловлювалася словами грубої нецензурної лайки в адресу громадянки ОСОБА_3, вчинила бійку з останньою, чим порушила громадський порядок.

На постанову суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду з закриттям провадження по справі в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП вона не визнає, вказує, що потерпілу до 21.06.2018 року вона ніколи не бачила, знала лише, що її мати проживала разом з колишнім чоловіком ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Зазначає, що покази ОСОБА_3 в судовому засіданні є неправдивими, а також покази свідків, які допитані в судовому засіданні, не узгоджуються з подією, що мала місце.

Єдиною особою, яка є дійсним свідком події, що сталась є її бабуся ОСОБА_5, оскільки лише вона була постійно присутня при інциденті, а покази всіх інших допитаних свідків різняться між собою та подекуди є неправдивими.

Відсутність вини у діях апелянта у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується локалізацією тілесних ушкоджень, які отримали ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які свідчать про те, що вона оборонялася.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, захисника Левківського С.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП за обставин наведених у постанові суду першої інстанції ґрунтуються на доказах досліджених в суді першої інстанції та наведених у постанові.

Будь-яких сумнівів що правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та кваліфікації дії ОСОБА_1 апеляційний суд не знаходить.

Так, винність ОСОБА_1 у дрібному хуліганстві підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 0951411 від 12.07.2018 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які вони підтвердили під час допиту в судовому засіданні.

Зазначені докази повністю спростовують доводи ОСОБА_1, про те, що вона не висловлювалась нецензурною лайкою до ОСОБА_3 та образливо не чіплялась до неї та не вчиняла інші подібні дії, а лише захищалась він її дій.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Пояснення свідка ОСОБА_5 не ставлять під сумнів правильність висновків суду, оскільки вказаний свідок є близьким родичом ОСОБА_1 та його пояснення суперечать поясненням інших осіб.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Доводи ОСОБА_11 про вчинення дрібного хуліганства ОСОБА_3, яка спровокувала конфлікт та спричинила їй тілесні ушкодження, суд апеляційної інстанції у даній справі перевіряти не вправі, оскільки вони виходять за межі цього судового розгляду.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 04 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В.Ляшук