ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7470/18 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/196/19 Чижиченко Д.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

18 грудня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 188579 стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом серії БД № 188579, 18 грудня 2018 року о 21-54 год. в м. Харкові по проспекту Любові Малої, 12-А, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Honda CVR» д.н.з. НОМЕР_1, мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова, неадекватна поведінка. Від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі КЗОЗ «ОНД» та на місці із застосуванням приладу «Drager Alcotest» відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

За обставинами події зазнає, що 18 грудня 2018 року, біля 21-00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_2, приїхав додому за адресою АДРЕСА_1, де має гараж для зберігання належного йому транспортного засобу. Під час проїзду у двір був вимушений зупинитися, оскільки на проїзді стояв з увімкненими світлом фар автомобіль «Mitsubishi», належний ОСОБА_4 у них виник конфлікт.

Зайшовши додому, віддавши ліки дружині, повернувся до свого автомобіля та відігнав його до гаражу. Зачинивши гараж рухався в напрямку дому, в цей час підбігли співробітники поліції та стали вимагати пред'явити документи для перевірки його особи. Після пред'явлення документів поліцейські пред'явили претензії щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, оскільки поліцейськими не зупинявся, направлявся з гаражу додому.

Просить постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року скасувати, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності суд першої інстанції виходив з того, що доведеність вини ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи, які оформленні у відповідності до вимог Інструкції, при цьому, ОСОБА_3 до суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджуються з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до п. 1 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП.

Ч. 1 ст. 265-2 КУпАП встановлює, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 265-2 КУпАП Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом, оглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що події відбуваються у дворі будинку, ОСОБА_5 пояснює, що автомобіль НОМЕР_2 знаходиться в гаражі, а він направляється додому.

На відеозапису з камери спостереження зафіксовано, що у двір заїжджає автомобіль НОМЕР_2, у дворі знаходиться автомобіль «Mitsubishi», поряд знаходиться хлопець (ОСОБА_4.) та дівчина, ОСОБА_5 виходить з автомобіля, розмовляє з хлопцем та направляється до під'їзду. Через деякий час ОСОБА_5 виходить з будинку та сідає за кермо.

Через 20 хв. у двір прибули дві патрульні машини, в цей час ОСОБА_5 повертався з гаражу та направлявся до будинку.

Оглянуті відеозаписи підтверджують пояснення ОСОБА_5, що він поліцейськими не зупинявся та спілкування з ними відбувалися у дворі будинку.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виконання поліцейськими вимог ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не містять даних про відсторонення ОСОБА_5 від керування транспортним засобом. В рапорті поліцейського зазначено, що автомобіль стоїть без порушень ПДР України, однак згідно з відеозаписів наявних в матеріалах справи, автомобіль НОМЕР_2, поліцейськими не оглядався, оскільки знаходився в зачиненому гаражі.

З врахуванням встановлених обставин, виходячи з наведених положень норм КУпАП та ПДР України, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріли справи не містять належних та допустимих доказів про зупинку ОСОБА_5 поліцейськими. Не зафіксовано такої зупинки і на відеозаписах, а наявність конфлікту з ОСОБА_4, який мав місце 18 грудня 2018 року по АДРЕСА_1, в м. Харкові не свідчить про керування ОСОБА_5 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При розгляді справи про притягнення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи дотримано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та дійшов до помилкового висновку про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову суду та приймає нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 278, 280, 283, 284, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко