ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/984/19 Справа № 195/1078/19 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого механізатором СФГ «Скорук М.А.», який мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката Павленко В.С.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Крім того стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 07 липня 2019 року о 10.50 год. у с. Чумаки Томаківського району, Дніпропетровської області, керував мопедом марки Карпати без реєстраційного номеру, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що виразилось у невиразній мові та запаху алкоголю з порожнини рота, на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, та винести постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних доводів ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу без з`ясування всіх обставин, перелічених у ст. 247 та 280 КУпАП, не допитав свідків, що свідчить про поверхневий та формальний розгляд даної справи.

Пояснив, що судом першої інстанції було не досліджено дотримання працівниками поліції Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Так, апелянт зазначив, що в порушеннями вимог ст. 256 КУпАП протокол заповнено не розбірливим почерком, прізвище та ім`я по батькові записано не друкованими літерами.

Вказує, що поліцейські не вилучали посвідчення водія, не відсторонили ОСОБА_1 від управління транспортним засобом.

Судом не було об`єктивно досліджено докази у вигляді допиту свідків та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що унеможливило з`ясування повного та всебічного дотримання співробітниками поліції процедури пропонування пройти медичний огляд та відмови правопорушника від такого проходження, відтак було прийнято постанову, що не ґрунтується на повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.

Апелянт звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував його винні дії.

Вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи правопорушника ОСОБА_1 , його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, з метою з`ясування обставин оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційним судом для надання пояснень було викликано інспектора патрульної поліції Корольова І.П., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №273111 від 07.07.2019 року щодо ОСОБА_1 , який пояснив суду, що 07 липня 2019 року разом з напарником здійснював патрулювання. Ними було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував мопедом марки Карпати без реєстраційного номеру. У водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, що виразилось у невиразній мові та запаху алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте останній відмовився в присутності свідків. На запитання суду чи саме ОСОБА_1 був за кермом, інспектор поліції відповів, що так, та зазначив, що особі було роз`ясненні його права та обов`язки, складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 розписався та не зазначав будь-які заперечення або зауваження.

Крім того, свідок ОСОБА_2 надав суду копію відеозапису подій 07 липня 2019 року. Вказаний відеозапис був оглянутий в суді апеляційної інстанції в присутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його адвоката та свідка. На відеозаписі з боді камер поліцейських зафіксовано події, які були записані в рапорті, та зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №273111 від 07.07.2019 року, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 07 липня 2019 року о 10.50 год. у с. Чумаки Томаківського району, Дніпропетровської області, керував мопедом марки Карпати без реєстраційного номеру, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що виразилось у невиразній мові та запаху алкоголю з порожнини рота, на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про те, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- відеозаписом, де зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння невиразна мова та запах алкоголю з порожнини рота, виявлені працівниками поліції 07.07.2019 року у ОСОБА_1 в розумінні п. п. 1, 2 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КупАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Інші доводи апелянта не спростовують факту вчинення особою адміністративного правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2019 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко