Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2019 року, -

встановив:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 27 грудня 2018 року о 03 год. 12 хв. на 151 км. автодороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, що в межах Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем УАЗ 469 Б, д.н.з. 283 12 РВ, з явними ознаками алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просить скасувати постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому він не є субєктом адмінсітративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які просять постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції не були дотримані в повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №192862 від 27 грудня 2018 року (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 грудня 2018 року (а.с.6); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.8-10); відеозаписом з камер патрульних.

Факт керування транспортним засобом УАЗ 469 Б, д.н.з. 283 12 РВ, підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що після зупинки із вказаного транспортного засобу ніхто не виходив, а в салоні автомобіля, окрім ОСОБА_1, ніхто не знаходився.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №192862, 27 грудня 2018 року о 03 год. 12 хв., на автодорозі Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів 151 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом УАЗ 469 Б, д.н.з. 283 12 РВ, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager № 6810» та проходження такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Відповідно до акту огляду на стан спяніння, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків (а.с.5).

Як вбачається з направлення, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі, проте останній від проходження такого огляду відмовився (а.с.6).

Крім того, факт відмови від проходження у встановленому законі порядку огляду на стан спяніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.8-10).

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Проте, суд апеляційної інстанції враховує, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_1 має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, повністю визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, а також те, що його професійна діяльність вимагає постійного користування транспортними засобами.

Разом з тим, згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оцінюючи в сукупності подію, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до своїх дій, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, наявні також усі підстави визнати його дії малозначними у відповідності до ст.22 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість на підставі ст.294 КУпАП скасувати постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2019 року та прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково і звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення ним та іншими особами нових правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.22, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 25 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.