Номер провадження: 33/813/461/19
Номер справи місцевого суду: 509/3595/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_2, представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області Киричекно П.Л. від 18.02.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою судді провадження по справі про притягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, пров. Ніконорівський 11, працює заступником начальника управління у департаменті охорони здоровя Кіровоградської ОДА, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

В оскаржуваній постанові районний суд зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №269712 складеного 11.08.2018 року, 11.08.2018 року о 09:00 годин. водій ОСОБА_5 керував належним йому на праві власності транспортним засобом марки «Opel Astra» д.р.н. ВА4477АН і рухався по вул. Садовій в с.Барабой Овідіопольського району Одеської області. При керуванні вказаним автомобілем він не впевнився, що це буде безпечно, змінив напрямок руху внаслідок чого трапилося зіткнення з транспортним засобом марки «Dodge» державний номер НОМЕР_1 під керуванням потерпілого ОСОБА_3, чим порушив п.10.1 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Районний суд дійшов до висновку, що при судовому розгляді справи вина ОСОБА_5 у порушенні вимог п.10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху знайшла своє підтвердження, таким чином, ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому повинен нести адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП. Однак, враховуючи те, що на час розгляду справи сплинули строки адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, а тому вищевказане провадження у даній справі підлягає закриттю у звязку з закінченням строку адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилається на те, що районним судом не було враховано те, що надані адміністративні матеріалі складені з численними порушеннями, що визнавалось і самим інспектором патрульної поліції ОСОБА_6, якого було допитано безпосередньо у судовому засіданні, тоді як суд, встановивши, що схема ДТП додана до протоколу про адміністративне правопорушення складена невірно, визнав зафіксовану у ній інформацію такою, що відповідає дійсності, виходячи лише з того, що від учасників ДТП при оформлені адміністративних матеріалів жодних зауважень, щодо внесення неправильних відомостей не надходило. Також звертає увагу на те, що ним надано до суду фотофіксацію місця дорожньо-транспортної пригоди, яка проведена з використання власних технічних засобів, з якої вбачається, що ділянка руху є пошкодженою, а дорожня обстановка дійсно небезпечною, а тому водій ОСОБА_3 мав враховувати дорожню обстановку, однак порушення водієм ОСОБА_3 швидкісних обмежень призвело до недотримання безпечного інтервалу та дистанції, що фактично і спричинило настання дорожньо-транспортної пригоди. На підтвердження відсутності його вини у дорожньо-транспортній пригоді до матеріалів справи було долучено висновок судового експерта ОСОБА_7 за результатами комплексного автотехнічного та транспортно- трасологічного дослідження №000254/1 від 15.12.2018 року, однак районний суд безпідставно не врахував висновки експерта. ОСОБА_5 вважає, що районний суд безпідставно вирішив брати за основу висновок експерта ОСОБА_8 за результатами проведення транспортно-трасологічного дослідження та технічного дослідження за № 2018-2311 від 23.11.2018 року, оскільки зазначений експерт притягувався до кримінальної відповідальності за отримання неправомірної вигоди під час здійснення ним професійної діяльності. Крім того, висновки експерта ОСОБА_8 не узгоджуються з обставинами справи. Також ОСОБА_5вважає, що районний суд вийшов за межі адміністративного протоколу, встановивши порушення ним п.10.3 ПДД, яке не було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_5 ставить питання щодо скасування постанови та прийняття нової постанови про закриття провадження у звязку з відсутністю у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника потерпілого адвоката ОСОБА_4, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також зясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_5 у скоєнні зазначеного правопорушення, суд першої інстанції взяв за основу «Висновок експерта за результатами проведення транспортно - трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів НОМЕР_2 та Opel Astra д.н. НОМЕР_3» №2018-2311, складеного 23.11.2018 року судовим експертом ОСОБА_8 та критично віднісся до «Висновку експерта за результатами комплексного автотехнічного та транспортно - трасологічного дослідження за копіями адміністративних матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду (справа №509/3595/18), яка відбулась 11 серпня 2018 року в с. Барабой Одеської області (на вул. Садовій біля буд. №6) за участі автомобілів НОМЕР_4 та Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_3» за №000254/1 від 15.12.2018 року, складеного судовим експертом ОСОБА_7, оскільки вважав, що комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань, а не одноособово одним експертом. Крім того, методика для розрахунку швидкості, яка була застосована експертом, застосовується для наїздів та зіткнень на перехрестях, що регламентовано зареєстрованою 06.02.2009 року Міністерством юстиції України «Методикою по визначенню швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування. Районний суд дійшов до висновку, що при судовому розгляді справи вина ОСОБА_5 у порушенні вимог п.10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху знайшла своє підтвердження, а надані ним та його представником заперечення та міркування не переконали суд про його невинуватість у порушенні Правил ДР та скоєння ДТП. Таким чином, ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому повинен нести адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Однак, повністю з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно того, що за основу треба брати «Висновок експерта за результатами проведення транспортно - трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів НОМЕР_2 та Opel Astra д.н. НОМЕР_3» №2018-2311, складеного 23.11.2018 року судовим експертом ОСОБА_8 та відхилення «Висновку експерта за результатами комплексного автотехнічного та транспортно - трасологічного дослідження за копіями адміністративних матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду (справа №509/3595/18), яка відбулась 11 серпня 2018 року в с. Барабой Одеської області (на вул. Садовій біля буд. №6) за участі автомобілів НОМЕР_4 та Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_3» за №000254/1 від 15.12.2018 року, складеного судовим експертом ОСОБА_7 з підстав порушення проведення дослідження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України за 53/5 від 08.10.1998 року, комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Із вище зазначеного не вбачається, що комплексна експертиза не же бути виконана експертом одноособово. В свою чергу, із вказаного випливає, що комплексною експертизою є застосування різних напрямків знань у межах однієї галузі науки я вирішення одного спільного завдання.

Судовий експерт ОСОБА_7 має свідоцтво № 1334 на право проведення інженерно-технічних експертиз за спеціальністю 10.1. - дослідження обставин дорожньою- транспортної пригоди, а також свідоцтво №1924 на право проведення інженерно- транспортних експертиз за спеціальністю 10.4. - транспортно-трасологічні дослідження (а.с.167). У звязку, з цим судовим експертом ОСОБА_7 і було проведено комплексне автотехнічне та транспортно-трасологічне дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Також апеляційний суд вважає помилковим висновок районного суду стосовно того, що методика для розрахунку швидкості, яка була застосована експертом, застосовується для наїздів та зіткнень на перехрестях, що регламентовано зареєстрованою 06.02.2009 року Міністерством юстиції України «Методикою по визначенню швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування, оскільки «ОСОБА_8 визначення швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування (в частині по перехресним зіткненням та наїздам)» використовується для випадків перехресних зіткнень (не тільки для тих ДТП, які відбулися на перехрестях) і вона базується на дослідженні чи пошкоджень обох автомобілів. Експертом також для визначення швидкості руху автомобіля була використана зовсім інша методика, яка базується на теорії кількості руху (про що зазначено у висновку), тобто, виходячи із затрат кінетичної енергії.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає помилковим висновок районного суду щодо відхилення «Висновку експерта за результатами комплексного автотехнічного та транспортно - трасологічного дослідження за копіями адміністративних матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду (справа №509/3595/18), яка відбулась 11 серпня 2018 року в с. Барабой Одеської області (на вул. Садовій біля буд. №6) за участі автомобілів НОМЕР_4 та Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_3» за №000254/1 від 15.12.2018 року, складеного судовим експертом ОСОБА_7

Суд враховує те, що відповідно до зазначеного висновку, «З технічної точки зору причиною даної дорожньо-транспортної пригоди - зіткненням автомобілів Dodge Ram Van реєстраційний номер AT 7576 ВС та Opel Astra реєстраційний номер BA 4477 АН - є допущення у діях водія автомобіля Dodge Ram Van реєстраційний номер AT 7576 ВС ОСОБА_3 невідповідностей вимогам п. п. 12.1,12.3, 12,4 і 13.1 Правил дорожнього руху України, які він допустив своїми односторонніми діями».

Таким чином, даний висновок спростовує «Висновок експерта за результатами проведення транспортно - трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів НОМЕР_2 та Opel Astra д.н. НОМЕР_3» №2018-2311, складеного 23.11.2018 року судовим експертом ОСОБА_8, яким встановлено, що в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність технічного характеру вимогам п.п.10.1. та 10.3 Правил ДР, які перебувають у причинному звязку із виникненням даної ДТП.

Судом враховано те, що надані адміністративні матеріалі складені з численними порушеннями, схема ДТП не відповідає дійсним обставинам, що було встановлено районним судом.

При цьому, враховуючи протилежні експертні висновки, сторона потерпілого не заявляла клопотання про проведення повторного експертного дослідження ні в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В звязку з вищевикладеним справа розглянута на підставі наявних в ній доказів і судом апеляційної інстанції вичерпані всі можливості для їх встановлення.

Всі перераховані вище обставини у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_5 були порушенні вимоги п.10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_5винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівниками патрульної поліції, не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на обєктивних доказах, а на субєктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а тому винуватість його є недоведеною.

Відповідно до ст.8 ОСОБА_9 України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_9 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_9 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_9 України є нормами прямої дії…».

Відповідно до ст.62 ОСОБА_9 України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 ОСОБА_9 України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов'язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов'язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, з огляду на позицію ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України, необхідним дотримання і застосування судами у справах про адміністративні правопорушення однієї з європейських і конституційних гарантій - презумпції невинності.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин, враховуючи недоведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні адміністративного правопорушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.02.2019 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець