Справа № 750/5710/19 Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В.
Провадження № 33/4823/258/19
Категорія - ч. 1 ст. 41 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П., з участю особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2019 року.

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 22 березня 2019 року, о 17 год. 00 хв., при перевірці Інституту сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України, по вул. Шевченка, 97, у м. Чернігові, були виявлені порушення трудового законодавства, тобто ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою за дотримання вимог законодавства про працю, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скувати постанову місцевого суду у зв`язку з неповнотою судового розгляду та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що суд не вказав яке ж саме порушення з передбачених ч. І ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення ним вчинено, та вимоги якого саме нормативного акту ним порушенні. Окрім того, з огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя взагалі не послався на будь-які докази, які б підтверджували його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніякої оцінки цим доказам не надав та не звернув уваги на те, чи доводили фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані ним винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, в своїй постанові суд зазначив, що адміністративне правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22 березня 2019 року та матеріалами справи, при цьому суд не вказав місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, хоча ці відомості є обов`язковими згідно ч. І ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім цього суд не вказав які саме матеріали справи та які обставини вчинення правопорушення вони доводять. Суд зазначив, що він був сповіщений належним чином та ухилявся від отримання направленого рекомендованого листа, хоча жодного повідомлення до його відома не доводилось і не вручалось, про дату, час та місце розгляду справи він дізнався 07 червня 2019 року, коли вже отримав вказану постанову суду.

Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 та доводів апеляційної скарги вбачається, що вона підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріали адміністративної справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 умисно чи з необережності відмовив у працевлаштуванні осіб, які за фахом могли б працювати в очолюваному ним Інституті сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України і при цьому мали б інвалідність.

Оскільки жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення, матеріали справи не містять, тому постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай