Провадження №3/389/1051/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Тьор Євгеній Миколайович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого,за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД №157447 від 15 жовтня 2018 року, водій ОСОБА_1, 15 жовтня 2018 о 04 год. 04 хв. на а/д «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка» 754 км., керував транспортним засобом «BMW 318td», номерний знак RBI 09801, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням технічного засобу «Drager Alcotest» ARAM 3573, який показав 1.08‰, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1вину не визнав та пояснив, що алкоголю не вживав. Після складання протоколу працівники поліції вилучили посвідчення водія. Від керування транспортним засобом його ніхто не відстороняв. Розписка від 15.10.2018 року про зберігання автомобіля написана не ним, а працівниками поліції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка та особи, відносно якої складено протокол, вважаю, що вина ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується зібраними по справі доказами, а тому провадження по справі слід закрити.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, до матеріалів справи додано розписку, датовану 15.10.2018р., написану нібито власноруч та за власним підписом ОСОБА_1, згідно якої останній зобов'язався залишити свій транспортний засіб за адресою: а/д «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка» 754 км., для подальшого зберігання /а.с.7/.

Разом з тим, зразком почерку та власного підпису ОСОБА_1 є заява наявна в матеріалах справи, написана ним особисто в присутності суду в судовому засіданні 09.11.2018 року, та яка відповідно спростовує факт написання останнім вищезазначеної розписки, долученої інспектором /а.с.14/.

За даних обставин, при вирішенні справи суд не враховує наявну в матеріалах справи розписку /а.с.7/.

Відтак, у матеріалах справи відсутні конкретні правові докази про відсторонення водія від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у інспектора правових підстав вважати, що водій перебуває в стані спяніння та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, хоча виконання вимог ст.266 КУпАП це не право інспектора, а обовязок.

Крім того, у протоколі інспектор вказав, що огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» ARAM 3573, що не відповідає дійсності. Оскільки, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/6338 від 25 вересня 2018 року, засіб вимірювальної техніки, який використовується Управлінням патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, має назву та умовне позначення «Газоаналізатор Alcotest 6810», Зав. № ARAM-3573.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2, працючий водієм швидкої допомоги показав, що 15 жовтня 2018 року їхали разом з колегою ОСОБА_3 з виклику із с. Суботці Знамянського району Кіровоградської області. Були зупинені працівниками поліції, які запросили бути свідками керування транспортним засобом водієм у нетверезому стані. Пояснив, що водій мав адекватний стан, запаху алкоголю від нього не помітив. Водій проходив тест спокійно, але точних показників тесту на стан спяніння не памятає. Додатково зазначив, що не бачив, як водій керував транспортним засобом, автомобіль вже стояв біля житлових будинків, не на проїзній частині. Вказав, що вони з колегою підписали протокол та поїхали, тому чи вилучався автомобіль не знає. На запитання адвоката вказав, що при ньому алкотестер не розпаковувався.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністратвине правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

До матеріалів справи долучено відеозапис, однак відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис у протоколі відсутні, що виключає можливість прийняття його у якості належного доказу по справі, про що вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), адміністративне провадження №К/9901/29775/18.

Будь-яких інших доказів наявності вини особи, відносно якої складено протокол в ході розгляду справи здобуто не було та суду не надано.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність та недоведеність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.9а Правил дорожнього руху України, що вказує на відсутність об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі відносно останнього підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 130 ч.1, ст. 247 п.1, 251, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи, а саме: посвідчення водія ВАН 801171.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4