ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вялової І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2018 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП і накладено стягнення на підставі ч.2 ст.136 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколів про адміністративне правопорушення 12.10.2018 року о 02 год. 29хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 3110» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Матросова в смт. Врадіївка Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв'язна мова, неадекватна поведінка), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager або в медичному закладі (Врадіївській ЦРЛ), відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Він же, цієї ж дати, в цей же час, та в цьому ж місці, керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 3110» д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу на службовому автомобілі, чим порушив п. 8.9 «б» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-2 КУпАП.

Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП і накладено стягнення на підставі ч.2 ст.136 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Вялова І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду зі скаргою в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову незаконною, та такою що прийнята з істотним порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки судом не було всебічно та об'єктивно досліджено обставини вчиненого правопорушення, не допитано свідків у справі, а суд лише обмежився їх письмовими показами, відповідно до яких особи свідків не були належним чином встановлені, так як відсутні посилання на документи на підставі яких встановлено їх особи.

Зазначає, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Однак до протоколу не надано акту про відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на спеціальному технічному засобі "Драгер".

Крім того, відповідно до відеозапису, який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 перебуває в кайданах, при цьому працівники поліції позволяють собі грубо поводитись з ним, незаконно позбавляти волі та фактично схиляють до відмови, при цьому на відео відсутні свідки, які нібито були присутні. Більш того, з відео не вбачається, що працівники поліції пропонували проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу, такі відомості відсутні.

Стверджує, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, при цьому в протоколі інспектор не зазначає жодної підстави для кваліфікації дій з частиною другою статті 130 КУпАП, враховуючи що, судом розглядається протокол в межах суті правопорушення, викладеної в ньому і суд не може самостійно вийти за межі вказаної суті правопорушення, в даному випадку протокол повинен був бути повернутий судом на доопрацювання, в зв'язку з тим, що складений з істотним порушенням.

Вказує, що інспектором патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз'яснено його прав передбачених ст. 268 КУпАП, не повідомлено про процедуру проведення тесту на алкоголь, не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтва про його повірку. Працівники поліції складаючи щодо ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення діяли в супереч вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наведеного є очевидним що, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, так, суд, обґрунтовуючи висновок про наявність доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП, послався на дані, відображені в протоколах про адміністративні правопорушення, письмових поясненнях свідка та пояснення поліцейських, що є неприпустимим в силу статті 62 Конституції України. Суд практично обов'язок доказування обвинувачення перейняв на себе.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, суддею, у відповідності з ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №259834 від 12.10.2018р., відповідно до якого 12.10.2018р. біля 02.29 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 3110» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Матросова в смт. Врадіївка Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв'язна мова, неадекватна поведінка), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Drager або в медичному закладі (Врадіївській ЦРЛ), відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, та в їх же присутності відмовився від дачі пояснень та підпису протоколу, про що зазначено у графі «свідки» та «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення», «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності».

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №259835 від 12.10.2018р., відповідно до якого 12.10.2018р. біля 02.29 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 3110» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Матросова в смт. Врадіївка Миколаївської області, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу на службовому автомобілі, та в присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4. відмовився від дачі пояснень та підпису протоколу, про що зазначено у графі «свідки» та «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення», «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності»

Поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які зазначили, що у їх присутності водію ОСОБА_1, який мав явні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на факт вживання алкогольних напоїв на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», та після його відмови, також і медичний огляд у Врадіївській ЦРЛ, на що ОСОБА_1 також відмовився.

Поясненнями свідка ОСОБА_5, яка зазначила, що біля 02.00 год., точної дати вже не пам'ятає, на прохання підвести додому, ОСОБА_1, як пізніше їй стало відомо на прізвище ОСОБА_1, погодився та повіз її на авто сірого (сріблястого) кольору, за кермом якого і перебував. Біля бару «Балабан» в смт. Врадіївка побачила працівників поліції, що їхали позаду них з увімкненими проблисковими маячками, про що вона попередила ОСОБА_1, на що останній натиснув на газ, почав тікати. Працівники поліції наздогнали їх, та зупинили, в цей час ОСОБА_1, який перебував за кермом автомобіля, переліз через неї, відчинив дверцята з правої сторони, і почав тікати.

Такі ж обставини засвідчили у своїх поясненнях і свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, доповнивши, що застосували спецзасоби - кайданки, оскільки ОСОБА_1 намагався втекти. Стверджували, що після зупинки автомобіля бачили через лобове скло як водій ОСОБА_1 пересів з водійського сидіння на переднє пасажирське. Зйомка проводилася бодікамерою. Крім того особа яка складала протокол зазначила, що в описовій частині протоколу не послалися на повторність, тому що дізналися про це вже після його складання, та з цих же підстав і не зазначили його початково як доказ.

Недовіряти або сумніватись в правдивості та об'єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх правами, їх покази є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі.

Крім того, із відеозапису, наданого до суду вбачається, що на ньому зафіксовано авто з д.н.з НОМЕР_1 сірого (сріблястого) кольору, яке декілька разів змінює напрямок руху (повертає) без увімкнених покажчиків повороту, за яким слідує поліцейський автомобіль, та після 1хв. 55с. зйомки авто зупиняється. На відео зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу переднє водійське сидіння було пусте, та зі сторони переднього правого пасажирського сидіння в цей момент поспіхом втікає якась особа, яку наздоганяють, що зафіксовано на фрагменті відео 2 хв. 05 с., та якою виявляється ОСОБА_1, на якого надягають кайданки, з роз'ясненням причин їх застосування, та положень законодавства України. На 2хв. 11с. зйомки ще раз зафіксовані номера авто, що зупинилося, та на 2хв. 27 с. зафіксовано постать дівчини ОСОБА_5 Також на відео зафіксовано, як працівники поліції декілька разів пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння з використанням технічного засобу «Драгер» чи в закладі охорони здоров'я, на що він відмовляється, посилаючись на те, що вину не визнає, бо не був за кермом.

Твердження апелянта, щодо відсутності на місці події свідків правопорушення суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими, оскільки з відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається присутність свідків на місці зупинки транспортного засобу, та зафіксовані обставини події правопорушення, що повністю доводять факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп'яніння в передбаченому законом порядку.

Переконливих доказів, які б спростовували покази свідків та інші наявні в справі докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, стороною захисту не надано, а застосування кайданок до ОСОБА_1 працівниками поліції, не свідчать про незаконність складання стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення, оскільки вони були застосовані в порядку та з підстав передбачених законом «Про національну поліцію», та були зняті з останнього після припинення ним спроби втечі.

Доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в описовій частині не містить посилання на кваліфікуючу ознаку повторність, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП також не заслуговують на увагу, оскільки викладені в протоколі обставини правопорушення фактично відповідають правовій кваліфікації за ч.1 ст. 130 КУпАП., за якою і притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1. При цьому ці доводи не можуть бути беззаперечною підставою для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, з приводу того, що працівники поліції складаючи відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення діяли в супереч вимог КУпАП є неспроможними. Оскільки, як вбачається з матеріалів провадження та відеозапису події, поліцейськими був дотриманий порядок виявлення та фіксування правопорушення, яке полягало у відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу" Драгер", така його відмова була висловлена у присутності свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, в тому числі і присутності свідка ОСОБА_5, яка була пасажиром автомобіля. При цьому, ОСОБА_1 не виявив бажання пройти освідування у медичному закладі, як це передбачено законом. Таким чином, доводи адвоката про те, що була порушена процедура направлення на освідування, не відповідає фактичним обставинам. Крім того, за обставин відмови водія від проходження освідування, письмове направлення не оформляється, а сертифікат відповідності на прилад «Драгер» надається працівником поліції лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою такого приладу, чого також в ході судового розгляду встановлено не було.

Щодо доводів, про не засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від підпису у протоколі та дачі пояснень, так як і не роз'яснення йому прав передбачених ст. 268 КУпАП, під час складання протоколу, то вони також не можуть бути взяті до уваги, як такі, що не підтверджені відповідними засобами доказування, та спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення, складеним у присутності двох свідків, в графах якого посадовою особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення засвідчено факт відмови його від підпису і дачі пояснень, а також роз'яснення прав та обов'язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, наслідком чого стала відмова.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.122-2 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Вялової І.М. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП і накладено стягнення на підставі ч.2 ст.136 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.