Справа № 523/1800/19
Номер провадження 3/523/1281/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2019 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Шепітко І.Г., за участю прокурора Бєда К.Е. розглянув адміністративні матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, уродженки м. Одеси, котра працювала в Департаменті економічної політики та стратегічного планування Одеської обласної державної адміністрації на посаді головного спеціаліста відділу з питань персоналу та юридичного-фінансового забезпечення, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів, наданих до суду з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 136 від 31.01.2019 року, ОСОБА_1 будучи особою, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави, звільненою з посади головного спеціаліста відділу з питань персоналу та юридичного-фінансового забезпечення Департаменту економічної політики та стратегічного планування Одеської обласної державної адміністрації несвоєчасно, без поважних причин, 16.01.2019 року о 23:50 год., подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу після звільнення, чим порушила вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України« Про запобігання корупції».

Відповідно до наказу директора Департаменту економічної політики та стратегічного планування № 11/к від 09.10.2017 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста сектору правового та кадрового забезпечення Департаменту економічної політки та стратегічного планування Одеської обласної державної адміністрації.

10.10.2017 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.

31.10.2017 року ОСОБА_1 за наказом № 16/к було переведено на посаду головного спеціаліста відділу з питань персоналу та юридичного-фінансового забезпечення Департаменту економічної політики та стратегічного планування Одеської обласної державної адміністрації та 07.11.2017 року за наказом № 17/к, ОСОБА_1 , було присвоєно 9 ранг, категорії «В» державного службовця на підставі ст. ст. 35, 39 Закону України «Про державну службу», тобто у відповідності до п.п. «в», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія цього Закону.

10.10.2017 року ОСОБА_1 під особистий підпис була ознайомлена про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про запобігання корупції», «Про державну службу».

Згідно наказу директора Департаменту економічної політики та стратегічного планування № 26/к від 05.12.2017 року, ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань персоналу та юридичного-фінансового забезпечення Департаменту економічної політики та стратегічного планування Одеської обласної державної адміністрації з 08.12.2017 року за власним бажанням відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону України «Про державну службу».

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати, в установленому частиною першою цієї статті порядку, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. А відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11.08.2016 року «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» - декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містмть інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 45 Закону та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11.08.2016, несвоєчасно подала електронну декларацію після звільнення, а саме 16.01.2019 року.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні порушення визнала та зазначила, що їй було невідомо про необхідність подати електронну декларацію на офіційному веб-сайті НАЗК і що відразу як дізналась про цю необхідність подала її.

Прокурор Бєда К.Е у судовому засіданні підтримав складений протокол у повному обсязі.

Суд, заслухавши правопорушника, прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи справи пов`язані з корупцією, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно з ч. 3 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В той же час ч. 5 тієї ж статті передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 24.01.2019 року слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області було закрито кримінальне провадження № 0003696 в якому було розпочате досудове розслідування 03.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України: умисне неподання суб`єктом декларування відповідної декларації. Отже, саме з 24.01.2019 року розпочався місячний строк накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , який закінчився на час розгляду даної справи.

Згідно наданих до суду адміністративних матеріалів, перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше.

Згідно п. 1 та п. 4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Згідно абз. 2 п. 1 ч. 1 ст.255 КУпАП уповноважені особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про правопорушення у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. ст.172-4 - 172-9 КУпАП.

Разом з тим, Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі, та є підставою для закриття провадження по справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і звільнення її від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 33, 38, 172-6, 221, 247, 254, 268, 284, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя: