Справа № 161/8464/19 Провадження №33/802/696/19 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Митюк О.В., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Матвіїва В.М. на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 07 серпня 2019 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працює директором департаменту якості ТзОВ «Модерн-Екпо» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 12.05.2019 о 02:30 год. в м. Луцьку по пр-ту Волі, 9, керував транспортним засобом GEON X-Road НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства, при цьому порушив право на захист. Зазначає те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки жодних допустимих та належних доказів в матеріалах справи немає. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Твердження апелянта про порушення права на захист не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 було роз`яснено при складенні протоколу права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, останній зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, про що свідчить його підпис.

Таким чином, жодних порушень права на захист, зокрема і на правову допомогу, судом допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом (а.с.1), результатом тесту «Драгер» (1,84 промілле) (а.с.3), письмовими поясненнями свідків (а.с.5) та відеозаписом подій з боді-камер поліцейського (а.с.7). Ставити під сумнів результат тесту чи пояснення свідків в апеляційного суду немає, не наведені такі об`єктивні підстави і в самій скарзі.

Сам ОСОБА_2 відмовився давати пояснення працівникам поліції, при цьому будь-яких зауважень чи заперечень під час проходження тесту на приладі «Драгер» не вказував (а.с.4).

Окрім того, з відеозаписів вбачається сам факт керування ОСОБА_2 транспортними засобом, а також те, що останній в кінцевому результаті відмовився від проходження оглядку в закладі охорони здоров`я.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Звертає суд увагу і на ту обставину, що в апеляційному суді будь-яких додаткових обставин, окрім викладених в скарзі, не повідомив, жодних клопотань чи доказів не подавав.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а пояснення щодо неточностей в часі складання протоколу та проведення інших дій працівниками поліції, не вказують про відсутність події та недопустимість чи неналежність таких доказів.

Ставити під сумнів висновок щодо результатів медичного огляду на приладі «Драгер» в суду немає, не наведені такі об`єктивні підстави і в самій скарзі.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив ОСОБА_2 безальтернативне адміністративне стягнення саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Матвіїва В.М. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 07 серпня 2019 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок