ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/5076/18 Суддя 1-ї інстанції: Шинкорчук Я.А.
Провадження № 33/818/36/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.11.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 04.09.2018 року о 17.50 в м. Харків, по Нетеченській Набережній, 14, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків. Результат огляду - 0.44 % проміле.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення п.2.9 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 14.11.2018 року скасувати.

В апеляційній скарзі вказує, що прилад «Драгер» не є сертифікованим приладом та не включений до переліків приладів, за допомогою яких дозволено співробітникам поліції проводити огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Посилається на те, що його було незаконно зупинено працівником поліції, чим порушені вимоги ст. 251 КУпАП, а огляд на місці зупинки був проведений з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання призначене на 19.02.2019 року ОСОБА_2 не прибув, апеляційним судом здійснювались заходи щодо належного повідомлення про дату та час судового розгляду, однак останній надісланя на вказану ним адресу судові повістки не отримував, в апеляційній скарзі просив розглядати справи без його участі, у зв'язку з чим, вважаю за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення по відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції у зв'язку з порушеннями ним Правил дорожнього руху України, і при спілкуванні з ним працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп'яніння, і запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного засобу або в закладі охорони здоров'я. Зі згоди ОСОБА_2 в присутності двох свідків було проведено його огляд на місці зупинки, за результатами огляду встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі 0.44 проміле. В присутності свідків ОСОБА_2 повідомив, що з результатом проведеного огляду згоден.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги спростовуються змістом відтвореного в судовому засіданні відеозапису, а також протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 197836 від 04.09.2018 року; чековою роздруківкою результатів огляду за допомогою технічного засобу; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, в якому відображено погодження ОСОБА_2 з результатами огляду4 розпискою ОСОБА_3; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Вказаним доказам суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку.

Посилання апелянта, що прилад Драгер 6820, є несертифікованим та не включений до переліку приладів, за допомогою яких дозволено співробітникам поліції проводити огляд на стан алкогольного сп'яніння, апеляційний суд відкидає, оскільки перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки.

Газоаналізатор Drager Safety AG&Co. KGaA, до яких належить і Drager Alcotest 6810 та Drager Alcotest 6820, включені до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що набрав чинності 01.01.2016 року засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, віднесені до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки належать вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (ПДР) встановлено, що водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а також ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний не вбачає підстав для скасування постанови за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.11.2018 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П.Цілюрик