Номер провадження: 33/813/326/19
Номер справи місцевого суду: 521/699/19
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Мандрика В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, яка виступає в якості законного представника малолітньої ОСОБА_5 та її представника - адвоката Дячука П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дячука П.М. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Оскаржуваною постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, ОСОБА_3 ставиться за провину скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до якого він не в повному обсязі виконує свої батьківські обов'язки щодо догляду за своєю донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що виражається в систематичному знаходженні в стані алкогольного сп'яніння, ображанні дитини, як особистості та не надання медичного лікування її захворюванням.

Адвокат Дячук П.М. в своїй апеляційній скарзі, не погоджуючись з рішенням судді районного суду просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, посилаючись на те, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив всі наявні в матеріалах справи докази скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, однобічно, односторонньо розглянув дану справу, віддавши перевагу свідченням та доказам зі сторони ОСОБА_3 без належного обґрунтування, не взяв до уваги медичну документацію, яка підтверджує негативний стан здоров'я дитини, при цьому залишив поза увагою, що ОСОБА_3 не надав суду документи, які підтверджують, що стан здоров'я дитини є задовільним та ним не здійснюється вживання алкогольних напоїв. Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що не можна приймати до уваги покази свідків зі сторони ОСОБА_3 про те, що останній не вживає алкогольні напої, оскільки вони є сусідами і можуть перебувати у дружніх стосунках, а також вони не перебувають у постійному контакті з ОСОБА_3, тому не можуть знати, що він робить вдома. Також, не можуть прийматись до уваги покази свідків, щодо задовільного стану здоров'я ОСОБА_5, оскільки вони не є фахівцями в галузі медицини. Суд першої інстанції не вів аудіофіксацію судового засідання, у зв'язку з чим залишається поза увагою той факт, яким чином суд протиправно позбавив ОСОБА_4 та її представника права на вступ та надання пояснень. При цьому, представник зазначає, що на масажі ОСОБА_5 водить її бабуся, яка здійснює за це оплату, в зв'язку з чим вказана обставина не може зараховуватися в рахунок здійснення ОСОБА_3 догляду за донькою.

Заслухавши - адвоката Дячука П.М., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та наголосив, що ОСОБА_3 надав довідку, згідно якої його донька проходила курс масажу, однак неодноразово на масаж водила її ОСОБА_4, з якою у них до 2014 року були дружні стосунки, однак потім почався спір за спадщину, від якої він потім відмовився, згідно адвокатських запитів стан здоров'я ОСОБА_5 з серпня по грудень 2018 року не покращився, ОСОБА_4, яка також підтримала доводи апеляційної скарги та пояснила, що ОСОБА_3 добра людина, однак підпадає під вплив інших, у зв'язку з чим вона наполягала на складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щоб використати це для перегляду періодів спілкування з онукою, ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та наголосив, що він алкогольних напоїв не вживає, його донька має задовільний стан здоров'я та вони мають гарні стосунки, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Суд першої інстанції при розгляді цієї справи, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив докази по справі, зокрема пояснення ОСОБА_3, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_8, протокол про адміністративне правопорушення ГР №129559 від 09.01.2019 року, письмові пояснення ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, тощо.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, яким дана належна оцінка, як допустимим, достовірним та достатнім доказам, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому, в постанові суду першої інстанції надана належна оцінка письмовим показам свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, з яких не вбачається, що ОСОБА_3 не виконуються батьківські обов'язки, він систематично знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, ображає дитину, як особистість та не надає медичного лікування її захворюванням. Крім того, зазначене підтверджується наданими у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_14 та ОСОБА_8

Твердження адвоката про те, що свідки ОСОБА_7, ОСОБА_15 та ОСОБА_8 є зацікавленими особами у справі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутні будь-які докази, які підтверджують дану обставину.

Також, судом першої інстанції була надана належна оцінка висновкам органу опіки та піклування, які також не містять відомостей щодо невиконання ОСОБА_3 батьківських обов'язків, систематичному знаходженні в стані алкогольного сп'яніння, ображання дитини, як особистості та не надання медичного лікування її захворюванням. Разом з цим, не містить зазначених відомостей результат психоемоційного стану ОСОБА_5, який лише містить рекомендовану психологічну роботу з ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що дійсно ОСОБА_5 має відповідні захворювання, при цьому медична документація, яка міститься у матеріалах справи підтверджує, що її надається своєчасне відповідне медичне лікування, що також свідчить про те, що ОСОБА_3 сприяє у цьому. Зокрема, в судовому засіданні апеляційного суду оглянуто медичну карту неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з якої вбачається, що медична допомога їй надавалась з часу народження до даного часу, на що і вказує батько дитини, ОСОБА_3

Крім того, твердження адвоката про те, що ОСОБА_5 на курс масажу, водила бабуся, а неособисто ОСОБА_3 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначене твердження, навпаки, підтверджує, що ОСОБА_3 жодним чином не заперечував та не забороняв проводити будь-які медичні призначення.

Також, вважаю безпідставними твердження адвоката щодо проведення судового засідання без аудіо фіксації та порушення прав ОСОБА_4 та її представника щодо вступ та надання пояснень у судовому засіданні, оскільки такі можливості їм надані апеляційним судом в ході розгляду апеляційної скарги.

Крім того, ні ОСОБА_4, ні її представником у суді першої інстанції не було заявлено відповідного клопотання щодо фіксування судового засідання технічними засобами.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили що між ними існують конфлікти щодо поділу спадкового майна та періодів спілкування бабусі із ОСОБА_5, однак, вважаю, що зазначені обставини не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, адже матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 будь-яким чином ухиляється від виконання обов'язків щодо виховання дитини.

Згідно характеристики з місця роботи, ОСОБА_3 позитивно характеризується, що не суперечить поясненням допитаних судом свідків.

Також, апеляційному суду була надана характеристика навчального закладу «Ясла-Садок» №237 на ОСОБА_5, згідно якої остання впевнена в собі, усвідомлює почуття власної гідності, толерантна і тактовна, володіє елементарною емоційною культурою, активна та її рівень розвитку відповідає програмним вимогам для дітей старшого дошкільного віку.

На підставі наведеного, вважаю, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, на підставі яких можливо було б встановити ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батька від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

При розгляді справи та винесенні постанови судом першої інстанції були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст.245,268,280 КУпАП, а саме суд взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, на підставі яких можливо було б встановити склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3

За таких обставин, згідно вимог ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, так як її доводи не знайшли підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дячука П.М. в інтересах потерпілої ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2019 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: В.О. Мандрик