Справа № 461/9287/18 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/669/19 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

представника митниці - Зирянова О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника митниці ДФС Лубоцького Б.І. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України, -

встановив:

цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 Митного Кодексу України закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №7012/20900/18 від 16.11.2018 року - повернуто ОСОБА_1 , після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Згідно постанови суду, 16.11.2018 року близько 17 год. 24 хв., гр. України ОСОБА_1 повертався із приватної поїздки з Республіки Польща в Україну в якості пасажира рейсовим автобусом марки «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що слідував по маршруту «Львів-Варшава», через митний кордон України в п/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС. У ході проведення письмового декларування гр. ОСОБА_1 заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, а також задекларував особисті речі у кількості 38 (тридцять вісім). Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №132» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю автобуса на оглядовому майданчику у дорожніх сумках, що знаходилися у багажному відділенні зазначеного автобуса без ознак приховування, було виявлено не задекларований за встановленою формою товар, щодо якого встановлено обмеження відповідно до ч.2 ст.378 Митного кодексу України та Постанови КМУ № 434 від 21.05 2012 р., а саме: насіневий матеріал в асортименті в кількості 45 мішків. Загальна вага незадекларованого товару 142 кг. Під час надання письмових пояснень гр. ОСОБА_1 вилучені предмети правопорушення визнав своєю власністю та вказав, що переміщував їх в такий спосіб у зв`язку з незнанням митного законодавства. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару гр. ОСОБА_1 до митного оформлення не подав. У відповідності до ст.257 МКУ, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення. Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість).

З огляду на те, що згадане адміністративне правопорушення не є триваючим та з моменту його вчинення (16.11.2018 р.) минуло більш ніж шість місяців, строк накладення адміністративного стягнення минув. Тому, на переконання суду першої інстанції, провадження у справі підлягає закриттю

Згадану постанову 07 червня 2019 року оскаржив представник митнці ДФС Лубоцький Б.І.

У апеляційній скарзі просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року у справі № 461/ 9287/18 та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією статті в повному обсязі, а саме - штраф у розмірі 916 605 гривень; - конфіскувати вилучені товари та стягнути з ОСОБА_1 на користь митниці витрати, пов`язані із зберіганням товару на складі митниці.

Апелянт вважає, що висновок суду є помилковим та необгрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Стверджує, що суд не правильно дійшов до переконання про закриття провадження у цій справі у зв`язку із закінченням строків на підставі п.7 ст.247 КУпАП. Так, на думку апелянта, не враховано судом першої інстанції при кваліфікації дій ОСОБА_1 норми ст.467 МК України у редакції Закону України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року, а саме: «якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

Одночасно, представник Львівської митниці ДФС звертає увагу, що згадані зміни до ст.467 МК України, не погіршують стану осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, а лише регулюють порядок, тривалість і час розгляду справ про порушення митних правил.

Заслухавши пояснення представника митниці в підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи №461/9287/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП - провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно положень ст.8 КУпАП - особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил №701220900/18 від 16 листопада 2018 року подія мала місце 16 листопада 2018 року (а.с.4), тобто днем вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 є 16 листопада 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Галицького районного суду м. Львова справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду 06.12.2018 року (а.с.25).

Зважаючи на згадані законодавчі положення щодо чинності закону про відповідальність за адміністративні правопорушення, у цьому випадку слід застосовувати редакцію ст.467 МК України, яка була чинною на 16 листопада 2018 року - тобто на час вчинення адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 467 МК України (у редакції Закону України №2464-VII від 19 червня 2018 року) - якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Нова редакція, ч.1 ст. 467 МК згідно Закону України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року передбачає зупинення строку накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил на час розгляду таких справ судом. Із офіційного сайту верховної ради України вбачається, що чинним згадане законодавче положення стало 25 листопада 2018 року ( інтернет ресурс: https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/2612-19 ), тобто після вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться йому у вину.

Як правильно вказав суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення відповідно до протоколу про порушення митних правил №701220900/18 від 16 листопада 2018 року, яке ставиться у вину ОСОБА_1 не є триваючим. З моменту його вчинення - 16 листопада 2018 року - до моменту винесення оскаржуваної постанови - 30 травня 2019 року минуло більше шести місяців, відтак строк накладення адміністративного стягнення минув.

Покликання представника митниці на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення ст.467 МК України в редакції в редакції Закону № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року є безпідставними і спростовуються положеннями про чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду жодними належними та допустимими доказами не підтверджені доводи та обставини, на які покликається представник митниці ДФС Лубоцький О.Б. в апеляційній скарзі, а тому постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляції, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2019 року про закриття провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника митниці ДФС Лубоцького Б.І. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Галин В.П.