Справа № 539/530/19
Провадження № 3/539/195/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2019 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши матеріал, що надійшов з Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП -НОМЕР_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-
ВСТАНОВИВ:
02.02.2019 року о 18 год. 28 хв. ОСОБА_1 в м. Лубни по проспекту Володимирському, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, що виразилося у нестійкій ході, запаху алкоголя з порожнини рота неохайності у зовнішньому вигляді. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в скоєному визнав частково, та пояснив, що він 02.02.2019 року близько об 18 год. 28 хв. керував належним йому автомобілем, та був зупинений працівниками поліції. Відносно нього було складено проткол за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому закономпорядку. В той день він пив пиво, однак, він не відмовлявся від проходження огляду.
Пункт 2.5. Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає:
за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,
за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час дослідження адміністративного матеріалу встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 270654 від 02.02.2019 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно яких від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю з порожнини рота, у нього була незвязлива мова. На пропозицію поліцейських пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Пояснення свідків також підтверджуються рапортом працівника поліції та відеофіксацією події нагрудною відеокамерою поліцейського, записаною на СД диск.
Досліджений в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери поліцейського також підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмову від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку. Так, ОСОБА_1 висловлює згоду на проходження огляду, однак на пропозицію працівників поліції проїхати на поліцейському автомобілі до медичного закладу категорично, в нецензурній формі відмовляється.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до п. 4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
Згідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Відповідно до п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року N 1395 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
П.9 Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв траснпортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 умисно перешкоджав поліцейському виконати п.9 Інструкції, на протязі трьох годин спочатку висловював згоду на проходження огляду, однак своїми діями відмовлявся від цього.
Таким чином, працівником органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану спяніння, а саме: запропоновано ОСОБА_1 пройти перевірку на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», а також огляд в медичному закладі, однак він відмовився.
З протоколу серії БД №270654 від 02.02.2019 року вбачається, що 02.02.2019 року у ОСОБА_1 не вилучалось посвідчення водія.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ЗУ «Про судовий збір», суд -
ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя О.С. Алтухова