Номер справи 237/3280/19
Номер провадження 3/237/1435/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.09.19 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

На адресу Мар`їнського районного суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-3 України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , перетинаючи автомобілі, який належить ОСОБА_2 КПВВ «Мар`їнка» здійснювала переміщення товарно-матеріальних цінностей (одяг в асортименті) на загальну суму 60439,47 грн., чим вчинила порушення вимог наказу Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24.03.2017 року № 39 «Про затвердження Переліку та обсягів товарів, дозволених для переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію зіткнення» в частині перевищення суми товарів, дозволених для переміщення через лінію зіткнення.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала у повному обсязі та просила закрити справу, оскільки правила порядку переміщення товарів нею не порушувались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 204-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» № 99 від 01.03.2017 року п.9 передбачено, що фізичні особи здійснюють переміщення товарів у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі автомобільним транспортом за переліком та обсягами (вартість, вага, кількість), що затверджуються МТОТ.

Згідно Наказу МТОТ № 39 «Про затвердження Переліку та обсягів товарів, дозволених для переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію зіткнення» від 24.03.2017 року був затверджений перелік та обсяги товарів, дозволених до переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію зіткнення, зокрема, п. 4 встановлено наступні обмеження:

через лінію зіткнення з неконтрольованої території на контрольовану територію та у зворотному напрямку - товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 75 кг на одну особу;

з контрольованої території до гуманітарно-логістичних центрів - товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 75 кг на одну особу;

з гуманітарно-логістичних центрів на неконтрольовану територію - товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 20000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 150 кг на одну особу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що дозволеним є переміщення через лінію зіткнення товарів, що відповідають одночасно двом критеріям: вартістю до 10000 грн. та вагою менше 75 кг. З цього вбачається, що перевищенням граничних норм перевезення товарів через лінію зіткнення є одночасне порушення обох критеріїв вартості та ваги, оскільки не є забороненим, в розумінні зазначених норм права, перевезення товарів через лінію зіткнення, що перевищує межу лише одного критерію або вартості, або ваги.

Як вбачаєтсья з письмових пояснень ОСОБА_1 остання здійснювала переміщення товару разом зі своєю сестрою та її чоловікком, та зазначила, що частина переміщувана товару належить їй, частина її сестрі, а частина чоловіку сестри, про що свідчать три чеки.

Копіями товарних чеків від 03 червня 2019 року підтверджується, що переміщуваний ОСОБА_1 товар розподілений на три окремі частини, які на праві власності належать ОСОБА_1 , її сестрі та чоловіку сестрі, вартість частин переміщуваного товару становить 7770 гривень, 9140 гривень та 7670 гривень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 204-3 КУпАП, оскільки вартість переміщуваного ОСОБА_1 товару не перевищує встановлену на підзаконному рівні верхню межу вартості, тобто є меншим за 10000 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу вилучення, що є додатком до протоколу № 0520 від 06.06.2019 року, товарно-матеріальні цінності (одяг в асортименті), що зберігаються за адресою: Донецька область, м. Курахове, повернути за належністю законному володільцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 .

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду області через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Яна Юріївна Кучко