Житомирський апеляційний суд
Справа №133/2910/18 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Жизнєвський Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року. Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Жизнєвського Ю.В.

за участі:

особи, щодо якої

складено протокол

про адміністративне

правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнено з останнього судовий збір в сумі 352 гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 13.11.2018, о 22.00. год, на 224-му км а/д Виступовичі - Житомир - Кам'янець - Подільський керував автомобілем «Ауді» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в присутності свідків відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене чс.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить зазначену вище постанову Коростенського міськрайонного суду скасувати та провадження по справі закрити.

Аргументуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Вказує, що інкримінованого йому адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки 13.11.2018, після зупинки працівниками поліції, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я не відмовлявся, що можуть підтвердити ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на момент даної зупинки перебували в салоні його автомобіля так.

В свою чергу зазначає, що суд, в оскаржуваній постанові безпідставно послався на пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки останні на момент його зупинки працівниками поліції його не бачили та надали свої пояснення шляхом підписання незаповненого аркушу.

Крім цього вказує на те, що працівники поліції склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення з порушенням діючого законодавства, оскільки зупинили автомобіль, яким він керував без законних підстав, відмовили йому в перевірці в медичному закладі та залученні свідків, які знаходились в салоні його автомобіля.

Окрім зазначеного просить, в ході апеляційного розгляду справи викликати зазначених вище свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та допитати їх по суті справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався та постановив необгрунтоване рішення, яким визнав ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП пославшись при цьому на протокол про вчинення адміністративного правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З даними висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується та приходить до висновку, що зазначеними вище доказами вина ОСОБА_1 належним чином не доводиться.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2018, о 22.00. год, на 224-му км а/д Виступовичі - Житомир - Кам'янець - Подільський, екіпажем поліції Козятинського ВП Калинівського ВПГУНП в Вінницькій області було зупинено автомобіль «Ауді» номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 При цьому, останньому було запропоновано пройти освідування в закладі охорони здоров'я на стан наркотичного сп'яніння на що останній відмовився.

За результатами вказаної зупинки транспортного засобу, в цей же день, о 22.10 год., відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 033986 за ч.1 ст.130 КУпАП, у змісті якого ОСОБА_1 власноручно підтвердив факт відмови від освідування в медичному закладі.

Підставою для подальшого складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, окрім відмови ОСОБА_1 від освідування в даному випадку є також і факт зупинки працівниками поліції автомобіля «Ауді» номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно ч.2 даної норми Закону, поліцейський зобов'язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні будь - які дані про те, що в поліцейських Козятинського ВП, 13.11.2018, були передбачені Законом України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що складання зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним.

Крім цього відповідно до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак з матеріалів справи вбачається, що після складання вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом при цьому дані про відсторонення останнього від керування транспортним засобом, як того вимагає закон відсутні.

Зазначене ставить під сумнів, як факт можливого перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп'яніння так і факт відмови останнього від проходження відповідного освідування.

Що ж до письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на які у своїй постанові суд посилається як на доказ вини ОСОБА_1, то керуючись зазначеними вище положеннями ст. 252 КУпАП, апеляційний суд також не може брати їх до уваги, як доказ вини останнього. Оскільки зі змісту даних пояснень вбачається, що виконані вони на заздалегідь заготовленому, друкованому бланку, на якому надруковано обставини справи з відповідними написами та підписами осіб, що надавали пояснення.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.8 цього ж Закону, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу.

Будь - які інші докази вини ОСОБА_1, втому числі і відповідні відеозаписи з камер спостереження, які згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські мають право використовувати у своїй діяльності в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: