Провадження № 3/331/148/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ВЧ ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2019 року приблизно о 21.35 годин в м. Запоріжжі на перехресті пр. Соборного із вул.. Української, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Опель Вектра реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу ЗАЗ ДЕУ Ланос держаний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку прямолінійно, в результаті чого здійснив із ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_4 свою провину не визнав та пояснив, що він рухався по вул.. Українській та мав намір здійснити лівий поворот та виїхати на пр.. Соборний. З цією метою він виїхав на перехресті на дозволяючий зелений сигнал світлофора, перед ним у тому самому напрямку рухався інший автомобіль. Вони зупинились у зустрічній смузі для руху, яка є крайньою лівою, оскільки автомобілі у тій смузі не рухались. Потім автомобіль, що був першим, встиг здійснити поворот ліворуч, а він у цей момент побачив, як автомобіль ДЕУ, який рухався зустрічною смугою, рухається прямо на нього та вчиняє зіткнення своєю передньою частиною у його праву бокову частину автомобіля. Зазначив, що на момент зіткнення він не рухався, а у момент виїзду на смугу для руху зустрічного транспорту нікого не було, тому він не створював небезпеки або перешкод. Оскільки він вже виїхав на перехрестя та не рухався, то не міг надати дорогу іншим транспортним засобам. Просив закрити провадження по справі у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 суду пояснив, що він рухався на своєму автомобілі по вул.. Українській у середній смузі та під`їхав до перехрестя із пр.. Соборним та мав намір перетнути проспект та продовжити рух прямо. У той момент, коли він виїхав на перехрестя, побачив два автомобілі, у яких був увімкнений сигнал лівого повороту. Перший автомобіль встиг повернути перед ним, а другий став здійснювати маневр лівого повороту прямо перед ним. Він не очікував, що водій продовжить рух та не надасть йому перевагу у русі, тому не встиг вжити заходів для уникнення ДТП, через що сталося зіткнення між його автомобілем та автомобілем ОСОБА_1 на його смузі для руху. Вважає, що у даному ДТП винуватий саме водій ОСОБА_1 , який порушив п. 16.13 ПДР України.

Вислухавши пояснення правопорушника, потерпілого, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях правопорушника ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП з наступних підстав.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечували сторони зіткнення між транспортними засобами сталося на смузі руху автомобіля ДЕУ Ланос під керуванням водія ОСОБА_3 , оскільки безпосереднього правопорушник ОСОБА_1 зазначив, що готуючись до здійснення лівого повороту він виїхав на смугу руху зустрічного потоку транспортних засобів, при тому, що у даній ділянці проїзної частини наявні три смуги для руху у кожному напрямку як по вул.. Українській так і по пр.. Соборному.

Однак, порядок здійснення маневрів транспортних засобів у тому числі і поворотів, регламентується розділом 10 Правил дорожнього руху України. Так, відповідно до п. 10.4 перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Аналіз приведених норм права свідчить про те, що діюче законодавство не дозволяє виїзд на смугу зустрічного руху перед здійсненням маневру лівого повороту, а навпаки, вимагає від водіїв надати дорогу усім транспортним засобам, які рухаються у зустрічному напрямку, та лише після цього приступити до маневру лівого повороту. Вказаних вимог Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_1 не дотримався та виїхав на смугу для руху зустрічного транспорту, не переконавшись у тому, що його маневр є безпечним, не надавши дорогу автомобілю ДЕУ Ланос під керуванням ОСОБА_3

Доводи правопорушника про те, що він виїхав на перехрестя та зупинився у зустрічній смузі тоді, коли автомобілі по ній не рухались, а у подальшому не міг звільнити цю смугу для руху, суд відкидає як такі , що не заслуговують на увагу, оскільки потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що безпосередньо перед зіткнення автомобіль ОСОБА_1 перебував у русі, намагаючись звершити проїзд перехрестя. На користь цього свідчить і той факт, що перед автомобілем ОСОБА_1 . іншій транспортний засіб також здійснив лівий поворот, через що на певний час обмежував видимість дорожньої обстановки для водія ОСОБА_1

При цьому п. 1.4 Правил дорожнього руху України зазначає, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що водій ОСОБА_3 , який рухався прямолінійно у своїй смузі для руху на зелений сигнал світлофора вправі був очікувати, що інші транспортні засоби нададуть йому дорогу відповідно до п. 16.13 ПДР України.

Аналіз дорожньої ситуації, що сталася, приводить до висновку, що саме дії водія ОСОБА_1 , який першим допустив порушення Правил дорожнього руху в частині виїзду на зустрічну смугу для руху, не впевнившись у безпечності свого маневру, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку, що і стало причиною зіткнення. При цьому дії ОСОБА_3 , який виявив для себе небезпеку для руху не могли вплинути на наслідки ДТП.

При цьому посилання захисника та правопорушника на неточності у схемі ДТП (відсутність розмірів проїзної частини, кількості смуг, позначення місця зіткнення та таке інше) не впливають на вірне вирішення справи, оскільки усі обставини можливо встановити на підставі інших доказів, у тому числі пояснень учасників ДТП.

Розглядаючи доводи захисника про неможливість прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 через те, що сплили строки накладення адміністративного стягнення суддя враховує вимоги ст.. 38 КУпАП та п.7. ч. 1 ст. 247 КУпАП, згідно яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду 16.04.2019 року № 927/623/18.

Таким чином, аналізуючи наведене суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, зщо стало наслідком вчинення ДТП 12.01.2019 року. Разом з цим, враховуючи вимоги п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП та той факт, що станом на момент розгляду справи пройшло більше трьох місяців, підстав для накладення адміністративного стягнення не вбачається, тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги.

Суддя: Ю.О. Пивоварова