П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/146/19

20 лютого 2019 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Флоряк Д.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., прокурора Богака А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1І, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 27 березня 1986 року року народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово непрацюючого (до 19.02.2017 року працював лісничим Пасічнянського лісництва ДП "Надвірнянське лісове господарство"), українця, громадянина України

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 року до Надвірнянського районного суду від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу №3/2019 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією від 04 січня 2019 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді лісничого Пасічнянського лісництва ДП "Надвірнянське лісове господарство", згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року був суб'єктом, на якого поширюється дія Закону до моменту подачі декларації особи, яка припинала виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, яка ним подана 05 березня 2018 року. Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Згідно рішення НАЗК №118 від 02.02.2018 «Про затвердження Змін до Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю»» особи, які припинили діяльність пов'язану із виконання функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до Закону), є суб'єктами декларування, які згідно з положенням ч.2 ст.52 Закону у разі суттєвої зміни в їх майновому стані зобов'язані письмово повідомити про це НАЗК. Обов'язок такого суб'єкта декларування подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані припиняється після подання декларації особи, яка припинала виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Згідно договору купівлі-продажу №2641/2017/658266 від 10.10.2017 ОСОБА_1 отримав дохід від відчуження рухомого майна, а саме від продажу автомобіля марки NISSAN TERRANO, кузов № НОМЕР_1, сірого кольору, 1994 року випуску, д. н. з. АТ 4353 СА, в сумі 111 093,84 грн.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 від відчуження транспортного засобу отримав дохід на суму 111 093,84 грн., який перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2017 року (80000 гривень) про, що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив НАЗК протягом 10 днів, а саме з 00.00 год. 11.10.2017 року по 23.59 год. 20.10.2017 року, про суттєві зміни в майновому стані, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, не визнав та надав суду наступні пояснення. З лютого 2016 року по 19.02.2017 року він працював на посаді лісничого Пасічнянського лісництва ДП "Надвірнянське лісове господарство". За період роботи він подавав декларації і знав, що ще рік після звільнення також мав подати декларацію про свій майновий стан. Вже після свого звільнення, тобто 10 жовтня 2017 року він уклав договір купівлі-продажу №2641/2017/658266, згідно якого продав автомобіль марки NISSAN TERRANO, 1994 року випуску, д. н. з. АТ 4353 СА, і отримав дохід в сумі 111 093,84 грн., який фактично перевищував 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного періоду. Повідомлення про такі суттєві зміни в майновому стані не подавав, так як вважав, що мав це зробити під час подання загальної декларації в 2018 році за 2017 рік. Окрім того в протоколі відсутні відомості про форму його вини, як особи, яка притягається до адмінвідповідальності. В зв"язку з цим заявив клопотання про закриття провадження в справі у звязку із відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Під час судового засідання прокурор Богак А.В. зазначив, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, наявний склад адміністративного правопорушення, пов"язаного з корупцією, передбачений ч.2 ст.172-6 КУпАП, у зв"язку з чим він просить накласти на правопорушника адміністративне стягнення відповідно до санкції даної статті.

Судом були досліджені матеріали справи, проаналізувавши які разом з поясненнями, наданими в судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого органами поліції правопорушення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов"язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Державного підприємства "Надвірнянське лісове господарство" № 20-к від 09.02.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду лісничого Пасічнянського лісництва ДП "Надвірнянське лісове господарство".

Тобто, за вказаною посадою ОСОБА_1 відповідно до підпункту "а" пункту 2 ч.1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією.

При цьому, відповідно до вимог ст.46 Закону України «Про запобігання корупції» суб"єкт декларування повинен задекларувати усі об"єкти нерухомості чи об"єкти незавершеного будівництва, які у нього є станом на останній день звітного періоду, а згідно ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що обов"язок подання повідомлення виникає у суб"єкта декларування, коли у останнього відбулись суттєві зміни у майновому стані.

При цьому, вказана норма Закону чітко встановлює що суттєві зміни у майновому стані мають місце у 2 випадках:

1) коли суб"єкт декларування отримав доход на суму, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат ( у редакції Закону до 01.01.2017) або 50 прожиткових мінімумів (у редакції Закону після 01.01.2017);

2) коли суб"єкт декларування придбав майно на суму, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат (у редакції Закону до 01.01.2017) або 50 прожиткових мінімумів (у редакції Закону після 01.01.2017).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадянина встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що визначено ст.10 КУпАП.

Згідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» під корупційним правопорушенням розуміється діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та /або цивільно-правову відповідальність.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення за своїми суб"єктивними властивостями це діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно зв"язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб"єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам.

Вина - це обов"язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб"єкта до вчиненого ним діяння. Його обов"язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння ( бездіяльності ), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина-це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Суб"єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 р. №223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, під яким ст.10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, правопорушення пов"язаного з корупцією, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб"єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття, викладеного в ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст.1 цього Закону, сутність правопорушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов"язана інформувати Національне агентство про суттєві зміни в її матеріальному становищі, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він не усвідомлював протиправний характер своїх дій і не мав умислу не повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у зв"язку із продажем автомобіля.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Враховуючи положення Конвенцією ООН проти корупції від 31 жовтня 2003 року, Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією, прийняте Комітетом міністрів Ради Європи 27 січня 1999 року, додатковий протокол до Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією, прийняту Комітетом міністрів Ради Європи про боротьбу з корупцією від 15 травня 2003 року, а також практику Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява № 16347/02, рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.). відповідно до яких при розгляді кожної справи повинні бути встановлені такі необхідні елементи як усвідомлення, намір або умисел, які можуть бути встановлені з об'єктивних фактичних обставин справи.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять жодних даних про форму вини останнього, про наявність прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та не містять жодних доказів на підтвердження такого умислу.

Враховуючи усі обставини викладені вище суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб'єктивна сторона (вина у формі умислу), а отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 245, ст.ст. 247-249, ст. ст.283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Івано-Франківський апеляційний суд через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.