Справа №431/1453/19
Номер провадження 3/431/140/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Олійник С.В., за участі секретаря Яковенко А.Л., прокурора Савченка М.О., порушника ОСОБА_1, розглянувши в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ВК №23 м. Полтава,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

06.03.2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, за фактом несвоєчасного подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Суд, заслухавши ОСОБА_1, висновок прокурора, який просив притягнути до відповідальності і накласти стягнення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1, стосовно якого складений протокол про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника ГУНП в Луганській області від 18.03.2017 року ОСОБА_1 було призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Старобільського відділу поліції ГУНП в Луганській області.

Відповідно до наказу начальника ГУНП в Луганській області від 15.05.2018 №218-ос ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням з 16.05.2018 року.

Декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме за періоди з 01.01.2018 року по 16.05.2018 року подав 17.05.2018 року.

Трудову книжку, витяг з наказу про звільнення, військовий квиток ОСОБА_1 отримав 16.05.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, фактично декларацію подав 17.05.2018 року, не було умислу не подавати декларацію, займався питаннями переїзду в іншу область для працевлаштування. Просив суд закрити справу і не притягати до відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Підпунктом 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 року, субєкт декларування, який звільняється або іншим чином припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подає декларацію не пізніше дня такого припинення.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи особою, яка станом на 16.05.2018 року займає відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті НАЗК з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація ОСОБА_1 після звільнення зареєстрована в реєстрі 17.05.2018 року о 20 годині 32 хвилин.

Згідно розяснень, які містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» від 22 травня 2017 року №223-943/0/4-17, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Зокрема, ч 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» не визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено.

Згідно з положень ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, а відтак, за діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.

Проаналізувавши зміст ст. 172-6 КУпАП, можемо зробити висновок про те, що дії особи утворюватимуть склад цього правопорушення лише в тому разі, якщо ця особа несвоєчасно подала декларацію за відсутності поважних причин. Отже, нездійснення цих дій через необережність або з поважних причин виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1, не заперечує факт, що ним своєчасно отримано наказ про звільнення і трудову книжку, однак через те, що він є внутрішньо переміщеною особою, займався питаннями переїзду в Полтавську область для працевлаштування, з необережності не заповнив й не відправив декларацію на наступний день, після свого звільнення 16.05.2018 року, не було умислу на несвоєчасне подання декларації.

Таким чином, оцінюючи вищевикладені обставини, суддя приходить до висновку про формальне порушення строків подання декларації, оскільки порушення не було наслідком умислу особи на ухилення від подання декларації, та у вказаному випадку особа не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як в її діях відсутній умисел.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 172-6, 247, 283-284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку з відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області в десятиденний строк з дня винесення.

Суддя Олійник С.В.