Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

1 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 18 листопада 2018 року о 3 годині 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Renault" д/н LT НОМЕР_1 на вул. Заньковецької, 10/1 в м. Києві у стані алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 зазначає про незаконність постанови з огляду на невідповідність викладених у ній висновків обставинам справи, оскільки в ній зазначено про керування ОСОБА_3 автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, в той час як зі змісту протоколу вбачається, що він нібито керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння. Між тим, її підзахисний вину у вчиненні правопорушення не визнав та бажав пояснити, що, взагалі, не вживав наркотичні засоби та не керував автомобілем, коли до нього підійшли працівники патрульної поліції на вул. Заньковецької. В цей час він знімав грошові кошти в банкоматі, а потім підійшов до припаркованого автомобіля, з якого дістав пакети з продуктами і збирався віднести їх матері. Однак ці пояснення суддя не вислухав і виніс незаконну постанову.

Як стверджує захисник, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Суть правопорушення є незрозумілою, адже у протоколі вказано і про керування транспортним засобом з ознаками наркотичного ________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1503/2019 Постанова винесена суддею Бортницькою В.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

сп'яніння, і про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, але якого саме, не зазначено. А тому невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист. Також протокол не містить даних про те, що водієві пропонували пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів, від якого він відмовився. Відсутнє в справі і направлення на огляд водія, форма якого затверджена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, що свідчить про порушення процедури та спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Свідки не чули, як ОСОБА_3 відмовлявся проходити огляд, і в судовому засіданні допитані не були, а тому суд не міг взяти їх до уваги. Також суд не врахував, що водій від керування транспортним засобом, що передбачено ст.266 КУпАП, не відсторонявся. А тому, на переконання захисника, одного протоколу про адміністративне правопорушення замало для визнання особи винуватою.

Враховуючи викладене, просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого мотивовано тим, що, незважаючи на неодноразові звернення ОСОБА_3 до суду, копію оскарженого судового рішення він отримав лише 15.02.2019 року і що складання апеляційної скарги вимагало певного часу.

До апеляційного суду ОСОБА_3, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився, і на підтвердження поважності причин неявки захисник надала довідку про його перебування на амбулаторному лікуванні. Оскільки характер захворювання не перешкоджає участі в апеляційному розгляді і захисник не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_3, згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2, яка підтримала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана захисником 25.02.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. У справі наявна розписка ОСОБА_3 про отримання копії постанови, однак дата в ній відсутня. Між тим, не довіряти твердженням про її отримання 15.02.2019 року немає підстав, і, враховуючи те, що подання обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого судового рішення, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і дав належну оцінку доказам. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Дійсно, як слушно вказує захисник, встановлені судом обставини дещо суперечать даним у протоколі, оскільки в постанові зазначено про керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, в той час протокол про адміністративне правопорушення містить дані про керування автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння. Однак протокол щодо ОСОБА_3 складений за порушення ним вимог п.2.5 ПДР, у відповідності з яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому його зміст є цілком зрозумілим. І саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тобто за порушення вимог вказаного пункту ПДР він був притягнутий судом до адміністративної відповідальності. А тому вказана суперечливість у постанові не вплинула на правильність прийнятого суддею по суті рішення і не може бути підставою для її скасування із закриттям провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо позиції захисту в апеляційній скарзі, що ОСОБА_3 не вживає наркотичні засоби, і коли до нього підійшли поліцейські, він автомобілем не керував, слід зауважити, що та обставина, що порушник щойно прибув до будинку на вул. Заньковецької, керуючи автомобілем, ним не заперечувалася, а відтак він як водій був зобов'язаний пройти огляд на вимогу поліцейського.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП і його зміст, як зазначено раніше, є цілком зрозумілим. Логічним є те, що за наявності у водія ознак наркотичного сп'яніння йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога, що відбувалося в присутності свідків. Це підтверджується відеозаписом і спростовує доводи апеляційної скарги.

Відібрання письмових пояснень свідків узгоджується з вимогами КУпАП і твердження захисника про те, що суд не міг брати їх до уваги, оскільки свідки не були опитані судом, не ґрунтуються на вимогах закону. До того ж, клопотання про виклик свідків для відібрання у них пояснень стороною захисту не заявлялося.

Крім того, згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров'я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі - Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп'яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров'я з обов'язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання захисника на те, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонували пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським і що він відмовився пройти такий огляд, є недоречними.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 відмовився проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, не було у працівників поліції і підстав для складання відповідного направлення.

Відсутність у матеріалах справи даних про тимчасове затримання транспортного засобу також не спростовує висновки суду про відмову порушника від проходження огляду на стан сп'яніння.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_2 строк оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн