ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/445/19 Справа № 200/2782/19 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпро, ж/мТополя-2АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4,124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 07 лютого 2019 року о 16 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «LEXUS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, та рухаючись в дворовому проїзді біля будинку № 16 ж/м Тополя-1 в м. Дніпрі, під час руху заднім ходом не переконався в безпеці, при виникненні перешкод для руху, не вжив заходів гальмування аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на перешкоду у вигляді металевого холодильника для напоїв торгівельного кіоску по вул. Панікахи, будинок № 18 в м.Дніпрі, тобто був учасником дорожньо-транспортної пригоди, з місця якої зник, до поліції не повідомив, в результаті чого пошкоджено транспортний засіб та холодильник, та завдані матеріальні збитки.

Крім того, водій ОСОБА_1 07 лютого 2019 року о 17 годині 15 хвилин, керував автомобілем «LEXUS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул.Панікахи,19 в м. Дніпрі, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень; за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, також стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки він дізнався про наявність цього рішення лише 13 березня 2019 року, також просить постанову скасувати через невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по адміністративній справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази про своєчасне повідомлення його про дату та час розгляду справи, а тому він був відсутній при розгляді справи щодо його притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд не звернув увагу, що фактично процедуру перевірки огляду на стан сп'яніння було порушено працівниками поліції, оскільки з відеозапису видно, що були відсутні поняті, працівники поліції не пояснили йому взагалі його прав та обов'язків, що є грубим порушенням його прав, та не пояснили саму процедуру перевірки на стан сп'яніння, також чітко видно, що поліцейські змушували проходити перевірку під тиском.

Зазначає, що він пропонував поліцейським пройти медогляд на стан спяніння у медичному закладі, тобто він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також у матеріалах справи відсутній акт, для направлення його для медичного огляду для встановлення факту сп'яніння, а тому його було позбавлено можливості у встановленому порядку пройти відповідний огляд.

Крім того, його не повідомили працівники поліції про складання щодо нього адміністративного протоколу, який він не бачив та не підписував.

Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні відеозапис, який би міг підтвердити , що працівниками поліції було у законному порядку запропоновано пройти медичний огляд, суд лише послався на письмові пояснення свідків, які суперечать один одному та мають розбіжності, однак їх викликано до суду не було, також не було оглянуто відеоматеріали, які додавалися до протоколу про адміністративне правопорушення.

Більш того, його не було за кермом вказаного автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, оскільки свій автомобіль він надав знайомому, який попросив у нього, а коли повернув йому, він побачив на ушкодження на задній частині бампера, однак знайомий йому нічого не пояснив.

Також суд не викликав до суду свідка дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, оскільки в поясненнях свідка не вказано про особу водія, а тому не можливо встановити хто саме був за кермом.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у звязку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за його відсутності, дану постанову він отримав тільки 13 березня 2019 року, а апеляційну скаргу подав 25 березня 2019 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя районного суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення, в яких викладені обставини їх вчинення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, фототаблицею, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом події.

Судом першої інстанції надано належну оцінку доказам, якими спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1

Твердження апеляційної скарги щодо неповідомлення про місце та час розгляду справи спростовуються даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ОБ №153504 та ОБ №153503, які підписані ОСОБА_1 та об»єднані до одночасного розгляду із протоколом серії БД №180496.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідно до відеозапису, долученого до апеляційної скарги, протокол серії БД №180496 за ч.1 ст.130 КУпАП складався без його участі та без роз»яснення ОСОБА_1 прав і обов»язків не заслуговують на увагу, оскільки щодо ОСОБА_1 було складено три протоколи про адміністративні правопорушення, а саме протокол серії БД №180496 за ч.1 ст.130 КУпАП складено 07.02.2019 о 17-20, а протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ №153504 та ОБ №153503- цього ж дня о 17-50 та о 17-40 відповідно. При цьому перший протокол не був підписаний ОСОБА_1, а два наступні ним підписані з відповідними поясненнями, та мають підписи ОСОБА_1 щодо роз»яснення йому прав та часу розгляду справи, а тому його пояснення щодо складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП без його участі та з порушенням його прав, що передував за часом складанню двом іншим протоколам, що підписані ним, не заслуговують на увагу, а наданий до апеляційної скарги ОСОБА_1 відеозапис не відображає всіх дій поліцейських, а тому не може спростовувати наявні письмові матеріали. Це також підтверджує обізнаність ОСОБА_1 про призначення до одночасного розгляду всіх трьох протоколів, оскільки хоча ОСОБА_1 і відмовився від підпису протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, однак за матеріалами провадження був присутній при його складанні, що підтверджується підписами двох свідків у протоколі, присутність яких на місці події зафіксована на наданому відеозаписі о 17:24, а тому не викликає сумніву. В їх присутності було запропоновано пройти огляд ОСОБА_1 на стан сп»яніння о 17:24, що свідчить про їх обізнаність з процесуальними діями, в яких вони приймали участь, та не є порушенням процедури проходження огляду.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд в медичному закладі не є такими, що заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 вказував на те, що йому треба перегнати автомобіль, після чого він пройде огляд в медичному закладі, на що працівниками поліції було повідомлено про неможливість допуску його до керування автомобілем.

Такі дії працівників поліції підтверджуються розпискою ОСОБА_3, якого було залучено в якості водія та якому було передано на зберігання автомобіль.

Наданий відеозапис події не спростовує наявні в матеріалах письмові пояснення свідків ОСОБА_4»яненко В.Л. та ОСОБА_5 щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, оскільки не містить фіксації оформлення матеріалів, серед яких є і протоколи, підписані ОСОБА_1, а тому не є повним.

Щодо твердження апеляційної скарги про не виклик свідків до суду, то такі клопотання суду не заявлялись. А щодо зясування у свідків ознак стану сп»яніння, то вказані обставини зафіксовані підписами свідків у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відсутність направлення для проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі не спростовує висновків суду, які підтверджуються сукупністю зазначених у постанові суду доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо перебування за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди іншої особи не підтверджуються матеріалами справи. Так, відповідно до показань свідка ОСОБА_2 він вказав, що дорожньо-транспортну пригоду скоїв водій автомобіля НОМЕР_2, а відповідно до орієнтування було зупинено цей автомобіль під керуванням ОСОБА_1, про що зазначено у рапорті та зафіксовано на відео. Те, що водій залишив місце дорожньо-транспортної пригоди свідчить перебування автомобіля на проїжджій частині, що зафіксовано на відеозапису, а тому посилання на дописування пояснень ОСОБА_2 не спростовують висновків суду. Крім того, у резолютивній частині апеляційної скарги постанова в частині притягнення до відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП не оскаржується.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 , ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Судом обґрунтовано накладено стягнення КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Джерелейко