Справа № 466/1574/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» травня 2019 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., з участю адвоката Тріпника М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полоничі Буського району Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №262072 від 20 лютого 2019 року, 20 лютого 2019 року о 01 год. 46 хв. у м. Львові на вул. Ю. Липи,18, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді матеріалів в суді гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Додатково пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Він, ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції за Порушення правил дорожнього руху, за це на нього було складено відповідну постанову. Через 40 хв. приїхав інший екіпаж патрульної поліції. Між ним, ОСОБА_1 , та інспектором патрульної поліції почався словесний конфлікт, тому його завезли у Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області.

У відділі поліції роз`яснили, що його затримано за керування транспортним засобом у стані сп`яніння та запропонували продути драгер. Він відмовився, оскільки пояснив, що такий огляд повинен відбуватися на місці зупинки транспортного засобу.

Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП

Допитаний в якості свідка інспектор тактико оперативного реагування УПП у м. Львові ОСОБА_2 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що 20 лютого 2019 року в ході патрулювання був зупинений ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху. У ОСОБА_1 було помічено ознаки алкогольного сп`яніння. Оскільки в них не було технічного засобу «Драгер», було викликано інший екіпаж патрульної поліції, щоб вони привезли технічний засіб. ОСОБА_1 хотів втекти у під`їзд будинку і закритися всередині, тому його було затримано та доставлено у Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , інспектора тактико оперативного реагування УПП у м. Львові ОСОБА_2 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно з пункту 2 розділу I Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх прав України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І вищевказаної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 6 розділу II Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Пунктом 8 розділу II Інструкції встановлено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №262072 від 20 лютого 2019 року невірно вказано пункт Правил дорожнього руху, який порушив ОСОБА_1 , оскільки відповідно до таких Правил повинен бути вказаний пункт 2.5.

Так, згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 вищевказаних Правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За умов недотримання працівником поліції вимог щодо огляду особи з використанням спеціальних технічних засобів відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння, ненаправлення особи в разі відмови від огляду з використанням таких засобів для проведення огляду до закладу охорони здоров`я не може слугувати підставою для порушення ним п.2.5 ПДР України.

Суд вважає, що поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, визначену ч.3 ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, час та місце складання протоколу, що зазначені у ньому (02 год. 40 хв., м. Львів, вул. Ак. Кучера, 5) вказують на ту обставину, що пропозиція поліцейського щодо проведення огляду на стан сп`яніння була зроблена не на місці «зупинки» транспортного за адресою: м. Львів, вул. Ю. Липи, 18, а у Шевченківському ВП ГУ НП у Львівській області. Дана обставина підтверджується відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейських, які є додатками до протоколу.

Дослідивши відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, суд вважає, що зафіксовані у них обставини не містять відомостей про те, що на місці зупинки автомобіля за адресою: м. Львів, вул. Ю. Липи, 18, поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів; поліцейські не висловлювали підозр щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; свідки для участі у проведенні такої процедури не залучалися.

Направлення у заклад охорони здоров`я, передбачене додатком 1 до Інструкції, після відмови ОСОБА_1 у приміщенні Шевченківського ВП пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейськими не оформлялося; таке відсутнє у додатках до протоколу.

Згідно з п.1.10 ПДР України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

На думку суду, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнано належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, так як суперечить іншим доказам у справі, адже сам протокол про адміністративне правопорушення не може сам по собі являтися доказом винуватості особи, оскільки є процесуальним документом, у змісті якого висувається певне звинувачення.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють,що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вище наведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тому з цих підстав провадження у справі необхідно закрити.

На підставі ст.62 Конституції України, та керуючись ст.ст.7, 245, 247, 251, 252, 255, 266, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська