Справа №759/6822/19 Головуючий в суді І інстанції - Дячук С.І.
Провадження №33/824/2502/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.122-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, за яке накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на чотири місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.04.2019 близько 15 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Київ по вул. Святошинська в порушення вимог п.2.4. ПДР не виконав завчасно подану вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, був зупинений шляхом переслідування патрульним автомобілем, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-2 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28.05.2019, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення або застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що має інвалідність із дитинства - погано чує. Того дня він дійсно розмовляв по телефону, перебуваючи за кермом, та помітив поліцейських лише коли їхня машина порівнялася з його транспортним засобом зліва. Після цього відразу ж зупинився. Будь-яких спецсигналів поліції не чув. Проблискові маячки на патрульному автомобілі були вимкнуті.

Апелянт зазначає, що 01.04.2019 працівниками поліції щодо нього було безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення, який місцевий суд визнав незаконним і повернув назад до поліції (справа №759/7698/19). У зв`язку з неприязними відносинами, патрульні додали копію вказаного протоколу до адмінматеріалу. Зазначене жодним чином не свідчить про злісне невиконанням з боку останнього законних вимог працівників поліції.

На думку ОСОБА_1 , судом першої інстанції під час накладення на нього адміністративного стягнення порушено вимоги ст.33 КУпАП та не враховано, що пред`явлене йому правопорушення не являє великої суспільної небезпеки, відсутні будь-які негативні наслідки його вчинення. Крім того, апелянт позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом, а позбавлення права керування транспортними засобами ускладнить його фінансове становище, оскільки він іноді працює таксистом.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до вимог п.2.4. ПДР, водій на вимогу працівника міліції повинен зупинитися.

Згідно з ст.122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вини не визнав та повідомив, що 01.04.2019 близько 15 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Святошинська, був зупинений працівниками поліції. При цьому, виконував всі їхні вимоги і ПДР не порушував. Однак, патрульні діяли з перевищенням повноважень, не представилися, поводилися зухвало.

Проаналізувавши показання ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції прийшов до переконання, що вони потребують критичної оцінки, адже повністю спростовуються матеріалами провадження.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №167530 від 01.04.2019, ОСОБА_1 01.04.2019 близько 15 год. 25 хв., керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Київ по вул. Святошинська в порушення вимог п.2.4. ПДР не виконав завчасно подану вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, був зупинений шляхом переслідування патрульним автомобілем (а.с.1).

Із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського (файли «», «») вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не виконав завчасно подану вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, у зв`язку з чим був зупинений шляхом переслідування патрульним автомобілем (а.с.6).

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції діяли з перевищенням повноважень спростовуються відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського (файли «», «») (а.с.6).

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вказане вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ст.122-2 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

Характер вчиненого правопорушення, яке супроводжувалося злісним невиконанням з боку ОСОБА_1 законних вимог працівників поліції пред`явити водійські документи, образливим та принизливим ставленням до патрульних під час спілкування, дані про його особу, який до адміністративної відповідальності притягається не вперше. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, місцевим судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не на максимальний строк, адже саме таке стягнення є необхідним і достатнім.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.122-2 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Посилання апеляційної скарги на невинуватість ОСОБА_1 , відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, та істотні порушення закону під час винесення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль