н/п 3/174/102/2019
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2019 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області Державної екологічної інспекції України про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.164 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Єкатеринбург, проживає по АДРЕСА_1 , працює заступником директора по виробництву ТОВ «ОКСІД», ІПН НОМЕР_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №08189 від 05.07.2019 року, ОСОБА_1 19.06.2019 року о 15 год. 45 хв., як встановлено плановою перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства України у товаристві з обмеженою відповідальністю«ОКСІД» (місцезнаходження юридичної особи м.Вільногірськ Дніпропетровської області, вул.Промислова, 3, 51700), проведеної на виконання Наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 11.05.2019 року №564-П, в період з 12.06.2019 р. по 19.06.2019 р. виявлено порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме оцінка впливу на довкілля до Робочого проекту на будівництво прибудови до виробничого корпусу №1 ТОВ «ОКСІД» в м.Вільногірськ Дніпропетровської області відсутня, що є порушенням ст.ст.3,17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що оцінка впливу на довкілля була проведена у встановленому порядку та мається в наявності на підприємстві.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно виробничого проекту на будівництво прибудови до виробничого корпусу № 1 ТОВ « Оксід» в м. Вільногірськ Дніпропетровської області та акту здавання-приймання науково-технічної документації від 28.09.2001 р., які надані особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді, проведена оцінка на довкілля при будівництві вказаної прибудови.

При таких обставинах, факти, викладені у протоколі щодо відсутності вказаної оцінки не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки оцінка впливу на довкілля до Робочого проекту на будівництво прибудови до виробничого корпусу №1 ТОВ «ОКСІД» в м.Вільногірськ Дніпропетровської області розроблена у встановленому порядку і на підприємстві мається.

Згідно з ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)- тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому саме полягає вина ОСОБА_1 , чи є він особою, відповідальною за наявність оцінки впливу на довкілля на підприємстві, чи входять ці функції у його посадові обов`язки та чим це підтверджується (посадова інструкція).

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено посадовою особою з грубими порушеннями чинного законодавства, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не встановлена, оскільки доказів того, що він протягом певного проміжку часу здійснював господарську діяльність з порушеннями норм екологічного законодавства, матеріали справи не містять, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Оскільки будь-яке стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір з нього стягненню не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, 164, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова