Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Радь І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/554/19 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Шпунта М. Б. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 42 832 (сорок дві тисячі вісімсот тридцять дві) грн. 07 коп. з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил - легкового автомобіля марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2171 куб. см..

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

З постанови судді вбачається, що 26.10.2017, о 19 год. 12 хв. у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, під керуванням громадянина України ОСОБА_1. До митного оформлення ОСОБА_1 як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 від 03.12.2014, свідоцтво про реєстрацію транспортного

-2-

засобу НОМЕР_3 від 05.06.2017, відповідно до якого власником являється громадянин Чеської республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3 ) та доручення №3 від 23.10.2017 на право користування транспортним засобом марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, надане власником ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) на ім`я ОСОБА_7 та завірене чеським нотаріусом ОСОБА_8 (ОСОБА_8) у м. Прага Чеської республіки, а також паспорт пасажира, який передував у вказаному автомобілі. За результатами проведених аналітично-пошукових заходів до чеського нотаріуса ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) було направлено запит щодо підтвердження або спростування факту посвідчення доручення на право користування транспортним засобом марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску. Від нотаріуса ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) отримано відповідь, в якій вказано на те, що даний документ, тобто доручення № 3 від 23.10.2017, не був підписаний у його офісі й не містить його печатки та підпису, тобто є підробленим. Відповідно до наданих ОСОБА_1 пояснень, він знайшов даний автомобіль у мережі Інтернет. Для того, щоб його придбати зателефонував та домовився обговорити всі подробиці з документами. 26.10.2017 приїхав у місто Мукачево, де його зустрів громадянин ОСОБА_13 та громадянка ОСОБА_12 . При зустрічі виявилось, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 05.06.2017, власником являється громадянин Чеської республіки ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ). Після чого, ОСОБА_13 запевнив, щоб він не переживав за документи та доручення на право користування транспортним засобом від власника автомобіля, що сам зробить всі документи та передасть їх йому, на що погодився. Після зустрічі, він разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 поїхали на м/п «Вилок», де він як підставу для переміщення вищевказаного автомобіля через митний кордон України надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та доручення № 3 від 23.10.2017 на право користування транспортним засобом. Вище вказані документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та доручення № 3 від 23.10.2017 на право користування транспортним засобом йому надав ОСОБА_13 . Автомобіль марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, ним було домовлено придбати по ціні 1600 доларів США, що по курсу НБУ станом на 26.10.2017 (1 долар США - 26,77004600 грн.) становить 42 832,07 грн.. Таким чином, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України автомобіль марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підставу для його переміщення підроблених документів, а саме доручення на право користування транспортним засобом № 3 від 23.10.2017.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Шпунт М. Б. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді - скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що доручення на право користування транспортним засобом № 3 від 23.10.2017, є підробленим, що він усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого

-3-

порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розрахував на його відвернення. Разом з тим, стверджує, що з доповідної записки інспектора митниці від 31.10.2017 (а. с. 23) вбачається, що за даним фактом митним органом повідомлено Виноградівське відділення поліції про кримінальне правопорушення, однак, матеріали справи не містять ні копії такого повідомлення, ні будь-яких відомостей про результати його розгляду чи досудового розслідування. Також зазначає, що протокол про порушення митних правил складено за відсутності ОСОБА_1 , і копія такого останньому не була вручена та не надсилалась, а також ОСОБА_1 не було надано можливості надати будь-які пояснення чи заперечення, що свою чергу свідчить про порушення його права на захист, і тому, є достатні підстави стверджувати, що вказаний протокол як такий, що складений із порушенням встановленого законодавством порядку, є недопустимим доказом. Крім того, посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущено з поважних причин. В обґрунтування вказаного зазначає, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність провадження у справі про порушення митних правил щодо нього, оскільки протокол було складено без його участі, а будь-яких повідомлень про розгляд судом першої інстанції даної справи останній не отримував. При цьому, стверджує, що ознайомився із матеріалами справи та відзняв їх фотокопії, у тому числі й оскаржуваної постанови, лише 22.04.2019, після чого, 25.04.2019 подав первинну апеляційну скаргу, яка йому була повернута з підстав відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження, чим самим його було позбавлено права на доступ до правосуддя та грубо порушено конституційне право на апеляційне оскарження судового рішення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Радь І.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., який постанову суду першої інстанції вважає законною та обгрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі змісту протоколу, такий було складено без участі ОСОБА_1. При цьому, з оскаржуваної постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи, а в матеріалах справи відсутні достовірні дані про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд судом першої інстанції справи, оскільки повідомлення, які надсилались на адресу ОСОБА_1 , були повернуті до суду, що свідчить про те, що адресат їх не отримував (а. с 31-32, 34-35). Також у матеріалах справи відсутні відомості про те, що копія постанови була вручена або надіслана ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк. Як убачається з матеріалів справи, копія оскаржуваної постанови від 19.02.2018 направлена на адресу ОСОБА_1 26.03.2018, що підтверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом (а. с. 38), однак у матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії даної постанови, оскільки така також була повернута до суду першої інстанції без вручення адресату (а. с. 39). При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Радь І. І. ознайомився з матеріалами справи 22.04.2019, про що свідчать відповідні розписки, які містяться на форзаці справи та на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 42)

-4-

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 чи його представнику своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, тому, з метою недопущення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на які посилається захисник Шпунт М. Б., - визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження як обгрунтоване підлягає задоволенню і строк поновлюється.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Митному кодексі; за порушення (недотримання) цих правил передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Винність є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст - психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці відбивається найважливіший конституційний принцип - принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. ст.10-11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Поза цими визначеннями в законі видами, вина відсутня.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що 26.10.2017, о 19 год. 12 хв. у зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, під керуванням громадянина України ОСОБА_1. До митного оформлення ОСОБА_1 як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,

-5-

надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 від 03.12.2014, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 05.06.2017, відповідно до якого власником являється громадянин Чеської республіки ОСОБА_3 (ОСОБА_3 ) та доручення № 3 від 23.10.2017 на право користування транспортним засобом марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, надане власником ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) на ім`я ОСОБА_7 та завірене чеським нотаріусом ОСОБА_8 (ОСОБА_8) у м. Прага Чеської республіки, а також паспорт пасажира, який передував у вказаному автомобілі.

Судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, які не оспорюються учасниками судового розгляду, однак не дана їм належна правова оцінка.

Так, наявність вини, як обов`язкової ознаки адміністративного правопорушення в діяннях ОСОБА_1 судом першої інстанції не досліджувалась, висновки суду про те, на підставі яких досліджених доказів він прийшов до переконання про те, що ОСОБА_1 був зобов`язаний передбачати можливість того, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), тобто власник транспортного засобу, надасть йому підроблене доручення на право користування автомобілем, у судовому рішенні не наведені.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Радь І.І., пояснили, що ОСОБА_1 не був присутнім при складанні доручення № 3 від 23.10.2017, і в нього не виникало сумніву, що доручення, яке йому дали при купівлі автомобіля, може бути підробленим.

Будь-яких відомостей, які б спростовували наведені пояснення, в матеріалах справи відсутні.

За таких підстав, матеріали справи про порушення митних правил не містять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_1 , надаючи при в`їзді в Україну для митного оформлення доручення № 3 від 23.10.2017 на право користування транспортним засобом, видане - власником автомобіля ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) та чеським нотаріусом ОСОБА_8 (ОСОБА_8 ) у м. Прага Чеської республіки, був обізнаний про те, що вказана довіреність є підробленою.

Навпаки, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не був присутнім при оформленні доручення, жодним доказом не спростовані та підлягали врахуванню при ухваленні судового рішення.

Вищенаведене свідчить про те, що в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні докази про те, що ОСОБА_1 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не встановлено як у суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду справи. У матеріалах справи відсутні й докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з метою офіційного підтвердження достовірності наданої ОСОБА_1 довіреності, за ініціативою Закарпатської митниці ДФС України до чеського нотаріуса ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) був направлений запит від 27.10.2017 (а. с. 16-17).

З копії отриманої відповіді вбачається, що нотаріусом ОСОБА_8 не легалізувалось дане доручення і таке не відповідає формі легалізації, яка використовується в цьому нотаріальному офісі (а. с. 18).

-6-

При оцінці вказаного документу, апеляційний суд враховує те, що матеріали справи про порушення митних правил містять лише копію відповіді нотаріуса, а переклад здійснено інспектором митного органу. При цьому, в перекладі відповіді нотаріуса не міститься даних про попередження перекладача про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад. Разом із тим, матеріали справи не містять оригіналу вказаної відповіді, на якому мають бути невід`ємні атрибути документу - підпис, відбиток печатки тощо. У зв`язку із цим, указана відповідь не може бути визнана допустимим доказом та взята до уваги при прийнятті судового рішення, вирішені питання щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил.

При оцінці доводів апеляційної скарги та зібраних у справі доказів, апеляційний суд приходить до висновку про те, що митний орган прийшов до переконання про підробку довіреності нотаріуса виключно на підставі зазначеної вище відповіді, яка апеляційним судом, з урахуванням наведеного вище, визнається як недопустимий доказ.

Дослідивши докази, якими митний орган стверджує порушення ОСОБА_1 митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов`язаний передбачити можливість того, що власник транспортного засобу надасть йому підроблене доручення на право користування автомобілем і не міг цього передбачити. Встановлено, що ОСОБА_1 участі в оформленні доручення не приймав і не зобов`язаний був цього робити. Тобто, ОСОБА_1 вчинив всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Отже, у діяннях ОСОБА_1 відсутня вина, як обов`язкова ознака адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення, оскільки відсутні докази, які поза розумним сумнівом підтверджують факт подачі ним підробленого документа - доручення на право користування транспортним засобом.

При розгляді справи та прийнятті судового рішення, апеляційний суд, врахувавши положення Конституції України, КУпАП та МК України, у тому числі про те, що тягар доведеності обґрунтованості висновків, викладених у протоколі про порушення митних правил, покладається на митні органи, посадові особи яких проводили перевірку та склали протокол, а також принципи диспозитивності та змагальності, не перешкоджав учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

Крім того, при прийнятті рішення, апеляційний суд враховує і те, що представником митного органом не заявлялось і клопотань про повернення справи для проведення додаткової перевірки.

При дачі пояснень представник митного органу підтвердив, що в наявних у матеріалах справи доказах не міститься відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_1 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був, і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.

Разом із тим, знайшли своє підтвердження й доводи апеляційної скарги про те, що з доповідної записки інспектора митниці від 31.10.2017 (а. с. 23) вбачається, що за даним фактом митним органом повідомлено Виноградівське відділення поліції про кримінальне правопорушення, однак, матеріали справи не містять ні копії такого повідомлення, ні будь-яких відомостей про результати його розгляду чи досудового розслідування, а також про те, що протокол про порушення митних правил складено за відсутності ОСОБА_1 , і копія такого останньому не була вручена та не надсилалась.

-7-

Тому, подана захисником Шпунтом М. Б . в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

поновити захиснику - адвокату Шпунту М. Б. строк на апеляційне оскарження постанови судді від 19.02.2018.

Подану захисником - адвокатом Шпунтом М. Б. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу - задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України - скасувати.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучені на підставі ст. 511 МК України легковий автомобіль марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер Чеської республіки НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1999 року випуску, тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 2171 куб. см. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 05.06.2017 - повернути власнику або його представнику за дорученням.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: