ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/372/19

14 лютого 2019 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України.

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 131601 від 13.02.2019 р., 13.02.2019 р. близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Надвірна, майдан Шевченка, Івано-Франківської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння не виконував законні вимоги працівників поліції, шарпав їх за форменний одяг, штовхав їх та намагався втекти, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 359579 від 13.02.2019 р., 13.02.2019 р. близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Надвірна, майдан Шевченка, Івано-Франківської області, перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного спяніння виражався нецензурними словами та образливо чіплявся до громадян, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2019 року об'єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, справа № 348/371/19, номер провадження 3/348/192/19 зі справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, справа № 348/372/19, номер провадження 3/348/193/19, присвоївши обєднаному провадженню номер 348/372/19, номер провадження 3/348/193/19.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав, вказав, що він жодних правопорушень не вчиняв, громадського порядку не порушував, а працівники поліції неправомірно склали відносно нього протоколи про адміністратині правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Проявом хуліганських дій є будь які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 359579 від 13.02.2019 р., 13.02.2019 р. близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Надвірна, майдан Шевченка, Івано-Франківської області, перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного спяніння виражався нецензурними словами та образливо чіплявся до громадян, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорти працівників поліції.

Однак, будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1, суду не надано.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що дії ОСОБА_1, а саме висловлювання нецензурною лайкою, були вчинені з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Також в протоколі не зазначено, чий громадський порядок і спокій діями ОСОБА_1 було порушено, а тому даний протокол не може бути доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Протокол та додані до нього матеріали не містять жодних даних та доказів, що своїми діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок і спокій громадян, що є обовязковою складовою обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Свідки інкримінованого правопорушення відсутні.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Законом України «Про національну поліцію» закріплені повноваження поліцейського, в тому числі їх права та обов'язки, з яких вбачається, що вимоги працівника поліції та розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, та має бути законодавчо обґрунтований.

Отже, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Пленум Верховного Суду України у другому абзаці п. 7 постанови № 8 від 26 червня 1992 року (з послідуючими змінами) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", роз'яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 185 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце здійснення ОСОБА_1 дій, які характеризуються законодавством як злісна непокора законним вимогам працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 131601 від 13.02.2019 р., 13.02.2019 р. близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Надвірна, майдан Шевченка, Івано-Франківської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння не виконував законні вимоги працівників поліції, шарпав їх за форменний одяг, штовхав їх та намагався втекти, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Крім протоколу про вчинення адміністративного правопорушення в матеріалах адміністративної справи наявні рапорти працівників поліції, в яких відсутні відомості, що вони висунули законну вимогу ОСОБА_1, в чому полягала вимога та підстави її висунення.

Матеріали справи не містять жодних даних та доказів, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, що є обовязковою складовою обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Свідки інкримінованого правопорушення також відсутні.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Подані до суду матеріали не містять обєктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дані протоколів є сумнівними.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 173, 185 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.