П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Закарпатської митниці ДФС України Селеш О.Я., розглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил, які надійшли із Закарпатської митниці ДФС України, відносно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого керівником та декларантом ТОВ «Кайрус Прайм», паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , за ознаками правопорушення передбаченого ст. 472 Митного кодексу України,-

В С Т А Н О В И В

19.03.2019 року в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» декларантом ТОВ «Кайрус Прайм» ОСОБА_2 , згідно відомостей зазначених в графі 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці ДФС шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ від 19.03.19 № UA305200/2019/018769 та документи, а саме: CMR № 190147 від 18.03.19, інвойс № GRSUA01 від 15.03.19 та пакувальний лист № GRSUA01 від 15.03.19 на товар «трикотажне пофарбоване полотно», який надійшли від іноземної фірми «GRANDVILIS STYL Sp.z.o.o.» (ul/ Zlota 7/lok.18, 00-019, Warszawa) на адресу ТОВ "КАЙРУС ПРАЙМ" (01103, м.Київ, вул.Михайла Бойчука, буд. 43/Б, офіс 4/1) в транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_3 .

В ході здійснення митного контролю був проведений повний митний огляд товару та транспортного засобу з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям зазначених в МД ІМ40 ДЕ № UA305200/2019/018769 від 19.03.19 та товаросупровідних документах.

В результаті митного огляду, за участю експерта оцінювача, який був залучений до митного контролю на підставі ст.327 МК України, виявлений незаявлений в товароуспровідних документах та в митній декларації № UA305200/2019/018769 від 19.03.19 товар «фурнітура для одягу, прокладкові та оздоблювальні матеріали різних торгівельних марок, різного призначення (стрічки, нитки, мотузки (шнури), шнурки (шнурівки), ґудзики, кнопки, застібки-блискавки, бігунці до застібок тощо) загальною кількістю 198 найменувань (4234 од. та 67,5 кг.)

Інший товар відповідає відомостям заявленим в митній декларації та товаросупровідних документах.

Згідно експертного висновку від 27.03.2019 №190-03-19 вартість незаявленого товару станом на 19.03.19 за межами митної території України становить 137 466,51 грн.

Однак, декларант ТОВ "КАЙРУС ПРАЙМ" ОСОБА_2 не скористався правом з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності відомостям, зазначених у товаросупровідних документах та уникнення помилок і подання неточних відомостей про товар у митній декларації.

Таким чином, декларантом ТОВ "КАЙРУС ПРАЙМ" ОСОБА_2 у службові обов`язки якого входить виконання вимог встановлених МК України та іншими нормативно правовими актами України з питань митної справи, не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України

В судове засідання гр. ОСОБА_2 не з`явилася про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що згідно листа фірми «GRANDVILIS STYL Sp.z.o.o.» від 13.03.2019 року товари вилучений протоколом про ПМП був придбаний ТОВ «Кайрус Прайм» згідно інвойсу GRSUA01-1 від 15.03.2019 року та мав бути відправлений іншою поставкою. Відповідний лист з копією був направлений на адресу Закарпатської митниці ДФС для врахування під час проведення митного оформлення. Товар «шнурки для взуття» у загальній кількості 37 шт., загальною вартістю 1211,91 грн. та заготовки на наплічники у загальній кількості 30 шт. загальною вартістю 85,50 грн. був помилково завантажений. Тому просить повернути затриманий згідно протоколу ПМП товар для подальшого митного оформлення. Товар який не був завантажений у товаросупровідних документах конфіскувати та призначити штраф в розмірі 1297,41 грн. Крім того, просив врахувати, що ОСОБА_2 , який займається підприємницькою діяльністю в установленому законом порядку, при здійсненні митного огляду даної партії товарів і складанні протоколу про порушення митних правил присутнім не був, а тому не мав можливості своєчасно надати органу доходів і зборів вичерпні пояснення із приводу ситуації, що склалася.

Представник Закарпатської митниці ДФС, підтвердив відомості викладені у протоколі та просив суд визнати гр. ОСОБА_2 винним, та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції статті 472 МК України. Крім того, підтвердив надходження до Закарпатської митниці ДФС листа від фірми «GRANDVILIS STYL Sp.z.o.o.» від 13.03.2019 року.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Так, за змістом ст.ст.458,487 МК України, ст.ст.9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Статтею 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За положеннями ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Відповідно до положень ст.ст.252,254,255,256 КУпАП, ст.494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

У протоколі про порушення митних правил № 1746/30500/19 від 29.03.2019 року об`єктивна сторона правопорушення зазначена, як не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

При цьому, обов`язок декларування товарів і транспортних засобів передбачає вимогу заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 81 МК України). В п. 5 ст. 1 МК України вказано, що особою, яка здійснює зазначені дії є декларант.

Відповідно до стандартних правил 3.6 та 3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 5 жовтня 2006 № 227- V (далі - Протокол), національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант.

Декларантом може бути тільки особа, яка має чітко визначені повноваження щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон та підлягають декларуванню, а також відповідно до зазначених повноважень реалізовує право на декларування.

Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації (п. 3.8 Протоколу, ст. 88 МК України).

Так, ч. 1 ст. 87 МК України визначено, що декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники).

Слід мати на увазі, що декларування товарів і транспортних засобів, власником яких є підприємство, можливе працівником даного підприємства, який має відповідні повноваження. Таким працівником може бути особа, яка, відповідно до установчих документів, є розпорядником фінансових та матеріальних цінностей, або особа, зарахована до штату даного підприємства, якій розпорядником коштів у встановленому законодавством порядку надані повноваження щодо декларування товарів і транспортних засобів, що належать вказаному підприємству (шляхом видання відповідного наказу та видачі доручення).

З досліджених матеріалів адміністративної справи слідує, що 19.03.2019 року в ході здійснення митного контролю був виявлений незаявлений в товароуспровідних документах та в митній декларації № UA305200/2019/018769 від 19.03.19 товар, а саме: «фурнітура для одягу, прокладкові та оздоблювальні матеріали різних торгівельних марок, різного призначення (стрічки, нитки, мотузки (шнури), шнурки (шнурівки), ґудзики, кнопки, застібки-блискавки, бігунці до застібок тощо) загальною кількістю 198 найменувань (4234 од. та 67,5 кг.).

Згідно експертного висновку від 27.03.2019 №190-03-19 вартість незаявленого товару станом на 19.03.19 за межами митної території України становить 137 466,51 грн.

Декларування переміщуваного товару було здійснено керівником та декларантом уповноваженим на роботу з митницею ТОВ «Кайрус Прайм» ОСОБА_2 .

Пунктом 43 статті 4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний зокрема здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів (ч.2 ст.266 цього Кодексу).

Згідно частини 4 даної статті у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 2 ст. 266 МК України передбачає право декларанта перед подачею митної декларації з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Як встановлено в ході розгляду вказаної справи ОСОБА_2 таким правом щодо проведення фізичного огляду товару та визначення правильності кількості товару не скористався. Розбіжності у характеристиках фактично наявного товару та заявленого декларантом до митного оформлення були встановлені лише за результатом митного контролю посадовою особою ДФС.

Наведене свідчить, що ОСОБА_2 як декларант, достатніх заходів для перевірки відображених у документах відомостей про товар з його наявною кількістю не здійснив, не заявив дійсних точних відомостей про кількісні характеристики поставленого товару при подачі документів для митного оформлення.

Відповідно до положень ст. 266 Митного кодексу України, декларант виконує всі обов`язки і несе передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_2 були внесені в електронну декларацію відомості про наявний товарів на підставі даних які зазначені в документах CMR № 190147 від 18.03.19, інвойс № GRSUA01 від 15.03.19 та пакувального листа № GRSUA01 від 15.03.19 на товар «трикотажне пофарбоване полотно», які були оформлені відправником іноземної фірми «GRANDVILIS STYL Sp.z.o.o.» (ul/ Zlota 7/lok.18, 00-019, Warszawa).

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_2 , ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Дії ОСОБА_2 , ст. 472 МК України кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_2 , у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про ПМП №1746/30500/18 від 29.09.2019р. декларацією ІМ40ДЕ від 19.03.2019 №UA305200/2019/018769, інвойс та СMR, актом огляду транспортного засобу від 20.03.2019 р., експертним висновком №190-03-19 від 27.03.2019р.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 , пояснив, що згідно інвойсу GRSUA01-1 від 15.03.2019 року вилучений, згідно протоколу №1746/30500/19 товар мав бути відправлений іншою поставкою. Матеріали справи містять лист від постачальника товару, згідно листа «GRANDVILIS STYL Sp.z.o.o.» від 19.03.2019 року, який був направлений на адресу Закарпатської митниці ДФС для врахування під час проведення митного оформлення, вбачається, що товар під час загрузки партії тканини, згідно договору з ТОВ "КАЙРУС ПРАЙМ" №GR12-03 від 12.03.2019 року, було помилково загружено, оскільки мав відправитись іншою поставкою. А «шнурки для взуття» у загальній кількості 37 шт., загальною вартістю 1211,91 грн. та заготовки на наплічники у загальній кількості 30 шт. загальною вартістю 85,50 грн. не планувалось взагалі загружати.

В судовому засіданні отримання вказаного листа Закарпатською митницею ДФС підтвердив представник.

Вказаний документ на думку суду свідчить про те, що постачальником товару у митних документах та відправником при відправленні такого товару, було припущено помилку щодо кількості поставленого товару, а ОСОБА_2 , як декларант поклався на зміст цих документів, особисто не здійснив відповідну перевірку щодо співвідношення кількості фактично постановленого товару, та відображеного у митних документах.

Крім того, згідно правил оподаткування товарів, митом, особливими видами мита, та правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюється національним законодавством та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Статтею ст.489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.487МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, щодо вилученого іншого згідно протоколу товару, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до вимог ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

В частині 1 статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч.8 ст.264 МК України митна декларація, з моменту її прийняття органом доходів і зборів, є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації, лише з моменту прийняття митним органом митної декларації.

Суб`єктом правопорушення, визначеного ст. 472 МК України є декларант.

Суд враховує належні та допустимі докази подані представником ОСОБА_2 ОСОБА_1 , та відсутність заперечень учасників судового засідання з приводу таких документів, які підтверджують пояснення ОСОБА_2 , стосовно того, що відповідно відомостей вказаних в листі «GRANDVILIS STYL Sp.z.o.o.» від 19.03.2019 року, який був направлений на адресу Закарпатської митниці ДФС для врахування під час проведення митного оформлення, вбачається, що товар під час загрузки партії тканини, згідно договору з ТОВ "КАЙРУС ПРАЙМ" №GR12-03 від 12.03.2019 року, було помилково загружено, оскільки мав відправитись іншою поставкою. А «шнурки для взуття» у загальній кількості 37 шт., загальною вартістю 1211,91 грн. та заготовки на наплічники у загальній кількості 30 шт. загальною вартістю 85,50 грн. не планувалось взагалі загружати.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньо-економічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Ця норма фактично дублюється в ст.268 МК України, яка встановлює, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, коли особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок). У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Таким чином, вищезазначене правило ст.ст.268,460 МК України передбачає звільнення від адміністративної відповідальності при виконанні трьох умов:

1. Недостовірні дані зазначено в декларації внаслідок помилки (а не умисних дій);

2. Така помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру чи до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання ЗЕД;

3. Такі помилки не допускаються систематично (тобто більше ніж два рази протягом місяця).

Поняття помилки ані в Митному кодексі, ані в іншому законодавстві не визначено. Відсутня й офіційна позиція державних органів стосовно того, що має розглядатися як помилка в контексті митного оформлення. Відповідно до загальновизначеного розуміння поняття помилки та словникового тлумачення, в контексті до подібної ситуації, зазначене поняття слід визначити як арифметичні і орфографічні помилки, а також хибні уявлення про когось або щось. Зазначені правові норми встановлюють звільнення у випадку помилки, що виключає умисел. Тобто може йтися про вину в формі необережності.

Згідно зі ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Таким чином, умовою визнання діяння особи з необережністю є можливість настання шкідливих наслідків. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм, мова йде про звільнення від відповідальності саме у тих випадках, коли помилка потенційно могла призвести до заниження сум, які мають сплачуватися до бюджету, але таке заниження було попереджено діями митних органів. Тобто в такому випадку помилка ще не призвела до фактичного зменшення розміру митних платежів, що сплачуються до бюджету, і існує цілком реальна можливість це виправити, це й не суперечить вимогам ч.1 ст.278 Митного кодексу України та п. 187.8 ст.187 Податкового кодексу України.

Згідно ч.4 ст.3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Даних про систематичність зазначених дій з боку ОСОБА_2 , а також про відмову у митному оформленні товарів матеріали справи не містять.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

У відповідності до вимог ч.3 ст.528 МК України вилучений інший згідно протоколу про ПМП №1746/30500/19 від 29 березня 2019 року товар, крім вказаних «шнурки для взуття» у загальній кількості 37 шт., загальною вартістю 1211,91 грн. та заготовки на наплічники у загальній кількості 30 шт. загальною вартістю 85,50 грн., слід повернути власнику або його представнику після належного митного оформлення та сплати митних платежів або з метою його вивезення за межі митної території України.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, вважаю, що відносно громадянина України ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме «шнурки для взуття» у загальній кількості 37 шт., загальною вартістю 1211,91 грн. та заготовки на наплічники у загальній кількості 30 шт. загальною вартістю 85,50 грн., з конфіскацією зазначених товарів, тобто передбачене санкцією ст.472 МК України.

Відповідно до п.1.2 Порядку справляння митних платежів при ввезенні на митну територію України товарів громадянами, затвердженого наказ Міністерства фінансів України 22.05.2012 року №581, фактурна вартість товару - ціна товару, що переміщується через митний кордон України, та зазначена в рахунку-фактурі (фактурі-проформі, касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів).

На підставі зазначеного, для визначення розміру штрафу, який згідно санкції ст.472 МК України становить 100 відсотків вартості безпосереднього предмету порушення митних правил суд приймає до уваги вартість товару вказану у експертному висновку від 27.03.2019 року, в частині що стосується пунктів 159-169 протоколу «шнурки для взуття» у загальній кількості 37 шт., загальною вартістю 1211,91 грн. та п.80 протоколу заготовки на наплічники у загальній кількості 30 шт. загальною вартістю 85,50 грн., загальний розмір якого становить 1297,41 гривень.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.472 МК України, ч. 5 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1297,41 грн., з конфіскацію безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: Заготовки на наплічники, нові, 30 шт., загальною вартістю 85,50 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в котушці з маркуванням «MEONI&CIAMPALI CORDONE CERATO», арт. CRD00001, колекція - літо 2016 р., чорного кольору, новий. 3 шт., загальною вартістю 108 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в котушці з маркуванням «NASTRIFICIO VICTOR 812 CORDINO 100%PES», арт. CRD00100, чорного кольору, довжиною 100 м., новий. 1 шт., загальною вартістю 180 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в котушці з маркуванням «VICTOR ART.T/5 TONDINO EL.PL.COL40», арт. FTAE000040, новий. 1 шт., загальною вартістю 36 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в котушці з маркуванням «MEONI&CIAMPALI CORDONE PER COULISSE ART.H», арт. CRD00012, довжиною 150 м., білого кольору, новий. 1 шт., загальною вартістю 270 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в мотку з маркуванням «COTTON WEAVING DRAWSTRING 3/16 CHI HING ELASTIC», арт. NSTRL040, довжиною 91,44 м., новий. 1 шт., загальною вартістю 164,59 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в котушці з маркуванням «CORDONE COTONE CERATO ART C/2408/5MM WAXED COTTONE DRAWSTRING EREDI FA - LAS DI», арт. CRD00096, синього кольору, довжиною 36 м., новий. 1 шт., загальною вартістю 64,80 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в мотку з маркуванням « НОМЕР_4 COULISSE ESTREMITA` D LA PERLA BLU 150 CM BOTTONIFICIO LA P», арт. CRD00093, синього кольору, новий. 5 шт., загальною вартістю 180 грн.; Пара шнурків (шнурівок) для взуття в мотку з маркуванням «3140 CARDINO ELASTICO SHINDO TEXTILE», арт. CRD00078, чорного кольору, нові. 2 шт., загальною вартістю 4,72 грн.; Пара шнурків (шнурівок) для взуття в мотку з маркуванням «LA PERLA», арт. 89C390, нові. 20 шт., загальною вартістю 47,2 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в мотку з маркуванням «COULISSE ELASTICA TONDO MECNI TIPO 3», арт. CRD00009, новий. 1 шт., загальною вартістю 36 грн.; Шнурок (шнурівка) для взуття в мотку з маркуванням «COULISSE ART LACCIO CM 3X3 IN PELLE TOMAFICIO LEONE», арт. CRD00089, довжиною 67 м., новий. 1 шт., загальною вартістю 120,60 грн..

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №1746/30500/19 від 29.03.2019 р. інший товар «фурнітура для одягу, прокладкові та оздоблювальні матеріали різних марок, різного призначення (стрічки, нитки, мотузки (шнури), ґудзики, кнопки, застібки-блискавки, бігунці до застібок та ін.) загальною кількістю 186 найменувань, повернути власнику або його представнику після належного митного оформлення та сплати митних платежів або з метою його вивезення за межі митної території України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , - судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Реквізити для сплати судового збору за рішенням суду (постанови) про стягнення в дохід держави коштів: рахунок отримувача 6001, назва отримувача коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош