КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/163/2019 Суддя 1 інстанції - Лисенко В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на корись держави суму судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постановою судді встановлено, що 24.08.2018 року близько 21 год. 50 хв. в Київській області, Києво-Святошинський район, село Шпитьки, по вулиці Лугова, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Ford Sierra д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук). Огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки проводився в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу «Драгер». Результат 1,93 проміле. Водій ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2018 року по справі № 369/10660/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі закрити в зв'язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що постанова судді була винесена без дослідження обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, розгляд справи відбувався без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що унеможливило з'ясування усіх фактичних обставини справи, і як наслідок потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, саме тому постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

При цьому в апеляції зазначено, що станом на 27.09.2018 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 до Києво-Святошинського районного суду Київської області не викликався, 27.09.2018 року адвокатом ОСОБА_2 було здійснено ознайомлення з матеріалами справи відносно ОСОБА_3 та встановлено, що жодних відомостей про виклик ОСОБА_3 у встановлений законом спосіб у матеріалах справи не міститься.

Захисник вважає, що судом першої інстанції були грубо порушені права ОСОБА_3, визначені ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 був позбавлений права особисто приймати участь в судовому засіданні, давати пояснення, користуватися юридичною допомогою.

Окрім того, апелянт пояснює, що під час виконання умов договору про надання правової допомоги від ОСОБА_3 було отримано інформація, що 24.08.2018 року близько 14 години він на власному автомобілі «Форд Сієра» д.н.з. НОМЕР_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 поїхали на озеро, яке розташоване в с. Шпітьки Києво-Святошинського району Київської області святкувати ОСОБА_9. Автомобіль ОСОБА_3 взяв для того, щоб підвезти продукти харчування та дрова, після чого автомобіль мали залишити біля озера, оскільки тимчасове місце проживання, а саме будівельний майданчик, де працює ОСОБА_3 розташований на відстані близько 200 метрів від озера. 24.08.2018 року близько 21 години 30 хвилин до озера під'їхав автомобіль поліції. З автомобіля вийшло двоє співробітників та підійшли до сусідньої компанія, яка розташовувалась на озері. Після чого, поліцейський підійшов до компанії, де перебував ОСОБА_3 та запитав, хто власник автомобіля, ОСОБА_3 відповів, що він. Надалі, поліцейський без-будь яких пояснень оглянув салон та багажник автомобіля та сказав, щоб ОСОБА_3 віддав йому власне посвідчення водія, що той і зробив. В подальшому, поліцейський без будь-яких на те підстав запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці ОСОБА_3 Останній пояснив, що нічого не порушував, автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не керував та відпочивав разом із друзями, що всі і підтвердили. Співробітник поліції не хотів нічого слухати та сказав, що якщо ОСОБА_3 не пройде тест на стан алкогольного сп'яніння на місці, його автомобіль буде доставлено до поліції на евакуаторі. ОСОБА_3 не маючи вибору пройшов тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального приладу, який показав, що він перебував в стані алкогольного сп'яніння. Надалі співробітник поліції склав протокол та знову пригрозив ОСОБА_3, що якщо той не поставить підпис в протоколі, автомобіль буде конфісковано. ОСОБА_3 все підписав. Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що будь-які права співробітник поліції йому не роз'яснював, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння не складався та йому не вручався, а також в категоричній формі підтвердив, що після вживання спиртних напоїв він за кермо авто не сідав, що можуть підтвердити всі присутні, які були разом із ним 24.08.2018 року на озері. Вказані обставини були підтверджені ОСОБА_5, в якого було відібране пояснення 01.10.2018 року.

Також захисник вказує на те, що ОСОБА_3 не було вручено копію акту огляду на стан сп'яніння та ознайомившись з результатами розгляду справи даний акт не було складено, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Також на думку апелянта, в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому вважається недійсним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_2 та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши інспектора патрульної поліції ОСОБА_10, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Зі змісту ст.ст. 251, 252 КУпАП вбачається, що суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАПпередбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9»а» ПДРУкраїни водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 6 розділу 2 Інструкції, в якому визначено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейськими в присутності двох свідків.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення ОСОБА_3, проте, залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №128505 від 24.08.2018 року(а.с. 1) слідує, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом Ford Sierra д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук). Огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки проводився в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу «Драгер». Результат 1,93 проміле. Разом з тим вказано, що водій ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції і поліцейський Києво - Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_10, який пояснив, що він з напарником перебували на маршруті патрулювання. На робочий планшет прийшло повідомлення, що біля озера компанія порушує громадський порядок, і в них можливо є зброя. Прибувши на місце виклику, чоловік, який здійснив виклик поліції повідомив, що водій керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та вказав на ОСОБА_3 Особисто він не бачив як ОСОБА_3 керував транспортним засобом. Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння у зв'язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Результат проведеного тесту склав 1.93 проміле. На водія в присутності двох свідків було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій повідомив, що незгоден з результатами тесту та має намір оскаржувати складений щодо нього протокол, при цьому проїхати до лікаря-нарколога водієві не пропонувалося. Щодо зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення п. 2.5 ПДР України інспектор поліції пояснив, що це можливо помилково було зазначено.

Разом з тим, виписані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, та показання поліцейського з приводу дотримання процедури проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння спростовуються іншими належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Відповідно до абзацу 6 пункту 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - зазначається суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Однак, в супереч вказаним нормам, в протоколі зазначено, що ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України, що не відповідає дійсності та суперечить викладеним в протоколі обставинам вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього у графі «суть адміністративного правопорушення» зазначено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1,хоч насправді ОСОБА_3 є власником авто «Форд Сієра» д.н.з. НОМЕР_1, що встановлено було у вказаному протоколі.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений 24.08.2018 року о 21 годині 55 хвилин, однак огляд ОСОБА_3, згідно роздруківки на стан алкогольного сп'яніння був проведений 24.08.2018 року о 22 годині 00 хвилин, тобто після того, як був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак, протокол складений з порушенням норм чинного законодавства, а тому є недопустимим доказом та не може братися до уваги при встановленні наявності чи відсутності вини ОСОБА_3

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Проте, в порушення інструкції, інспекторами патрульної поліції вказаний акт взагалі не складався. Відтак, працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2018 року, а отже не встановлено факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, що робить неможливим притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, згідно ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровця. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровця місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_13 пояснив, що він не погодився з результатом огляду на місці зупинки та повідомив про це працівників поліції, проте йому не було запропоновано пройти огляд в лікаря нарколога.

Пояснення ОСОБА_13 про незгоду з результатом огляду підтвердив працівник поліції ОСОБА_10 та повідомив в судовому засіданні, що він дійсно не пропонував пройти ОСОБА_3 огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я

Таким чином, зважаючи на те, ОСОБА_13 висловлював свою незгоду із результатами технічного приладу, а матеріали справи не містять жодних доказів того, що працівники поліції пропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння останнього здійснено з порушенням вимог законодавства, що в свою чергу свідчить про те, що результати такого огляду є недійсними, а тому протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3 не може вважатись доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що також свідчить про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Крім цього, як вбачається в матеріалів справи 24.08.2018 року під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 були залучені свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_14.

Вказані свідки були допитані в судовому засіданні, проте шляхом допиту свідків, особи яка притягується до адміністративної відповідальності та поліцейського було встановлено, що осіб, з якими 24.08.2018 року була конфліктна ситуація, поліцейський залучив в якості свідків при складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3, що є порушенням п. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, відповідно до якого огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені в якості свідків працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За вказаних обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на те, що доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення поліцейським вимог ст. 266 КУпАП не спростовуються доказами у справі, прихожу до висновку, що результати огляду ОСОБА_3на стан алкогольного сп'яніння згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсними, а тому відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та роздруківці даних з принтера приладу «Драгер» не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова судді місцевого суду стосовно ОСОБА_3, як прийнята з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, підлягає скасуванню. Оскільки в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_3за обставин, викладених у протоколі, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу цього правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал