Справа № 357/212/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на підставі ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 26.12.2018 року близько 03.00 годин в м.Біла Церква по вул.Леваневського,55 ОСОБА_1 надав послуги з перевезення пасажирів на автомобілі «AUDI A-4» номерний знак НОМЕР_1, здійснював господарську діяльність без одержання дозволу та інших документів дозвільного характеру, а саме надання послуг таксі, чим порушив порядок провадження господарської діяльності передбачені ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню для належного оформлення.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Крім того, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю, однак не вказано, з якою метою та за якою ціною надавав послуги, та чи існувала регулярність таких дій.

Відповідно до ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, а саме особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх вчинення будуть порушені громадський порядок і прагне цього.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Податковий кодекс України під господарською діяльністю розуміє діяльність особи, що пов'язана з виробництвом, виготовленням та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Тобто, під визначенням господарської діяльності розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

В абзаці 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 року № 3 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов'язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Обов'язкові ознаки господарської діяльності - системність її здійснення з метою отримання прибутку.

Згідно з роз'ясненнями в п. 4 даної Постанови під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи за реалізацію продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, відомості про системність (три і більше разів протягом року, з метою отримання прибутку) зайняття ОСОБА_1 відповідним видом господарської діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обов'язковою, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України є провадження особою такого виду діяльності три і більше разів протягом року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню для належного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст.ст.256 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяО. П. Шовкопляс