Номер провадження: 33/813/224/19
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

представника Одеської митниці Ткаченка О.В.,

представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 27 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою суду першої інстанції адміністративне провадження стосовно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Туреччини, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного Кодексу України (далі - МК України) - закрито на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного Кодексу ( далі - МК) України. Вилучені речі, а саме: грошові кошти у сумі 8400 доларів США, 1700 гривень - повернуто ОСОБА_4.

Із вказаною постановою суду не погоджується Одеська митниця Державної фіскальної служби України (далі - ОМ ДФСУ), яка надала до суду апеляційну скаргу.

Відповідно до оскарженої постанови суду, на думку митного органу, ОСОБА_4 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки він формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелену» зону (коридор) та у нього під час проведення митного контролю було виявлено готівкову іноземну валюту в сумі 20000 доларів США, що перевищила встановлені законодавством України обмеження для переміщення через митний кордон України по «зеленому» коридору на 8400 доларів США.

На підставі вищевикладеного, посадовою особою ОМ ДФСУ відносно громадянина Туреччини ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил №2223/50000/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі ОМ ДФСУ просить суд скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2018 року, та постановити нову, якою визнати ОСОБА_4 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1700 грн. та конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - валюти США у сумі 8400 доларів.

Заслухавши представника ОМ ДФСУ Ткаченка О.В., представникаОСОБА_4 - ОСОБА_3, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.245 КУпАП провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 03.08.2018 року, о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 проходив митний контроль в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, який прибув з Туреччини до України, рейсом №467, по смузі руху «зелений коридор», під час митного огляду якого без ознак приховування було виявлено грошові кошти у сумі 20000 доларів США.

За даним фактом співробітниками Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_4 було складено протокол №2223/50000/18 від 03.08.2018 року про порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України.

Крім того, відповідно до ст. 511 МК України було вилучено: грошові кошти у сумі 8400 доларів США та 1700 гривень.

З матеріалів справи, а саме: розпечаток квитків на рейс ТК 467, вбачається що ОСОБА_4 разом ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 03.08.2018 року прибули з Туреччини до України (а..29-33).

Згідно наданих ОСОБА_3 пояснень в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_4 взяв собі грошові кошти вказаних чотирьох громадян Туреччини: ОСОБА_9 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, так як він займався організацією їх відпочинку, що свідчить про те, що грошові кошти у сумі 20000 доларів США фактично призначалися для п'ятьох осіб, які разом прибули з Туреччини до України.

Відповідно до Інструкції про Порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої Постановою Національного банку України від 27.05.2008 року №148, фізична особа має право ввозити на територію України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 Євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Із вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_4, а також ОСОБА_9 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 разом мали право переміщувати грошові кошти у сумі 20000 доларів США, так як вони не перевозили грошові кошти більш ніж 10000 Євро на одну особу.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з позицією районного суду про відсутність підстави вважати, що ОСОБА_4 порушив встановлений митним кодексом порядок проходження митного контролю, так як підстав вважати, що ОСОБА_4 усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків, матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення, представник ОМ ДФСУ в суді апеляційної інстанції наголошував на тому, що кожний із осіб, які перетинають кордон України, повинні особисто обирати канал проходження митного контрою і декларування. Відповідальність за порушення цих обов'язків також є персональною.

Таким чином, оскільки громадяни Туреччини ОСОБА_4 обрав «зелений коридор», він повинен був усвідомлювати, що він переміщає грошові кошти не більше 10000 Євро. Недотримання ним цих вимог закону тягне накладення на нього штраф у розмірі 1700 грн. з конфіскацією 8400 доларів США, які перевищують дозволену для переміщення суму.

Дані доводи представника ОМ ДФСУ є слушними і такими, що грунтуються на вимогах чинного законодавства. Однак апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 помилково розраховував, що він переміщує дозволену суму грошових коштів, розраховуючи, що він переміщає грошові кошти, які належать також іншим 4-м громадянам Туреччини, які також проходили митний контроль разом з ним, всього 5-м особам.

Саме такими були первісні пояснення ОСОБА_4 безпосередньо після його зупинення працівниками Одеської митниці, 03.08.2018 року (а.с.10). Більше того, ОСОБА_4 пояснив, що порушення митних правил допустив помилково, так як не знав митних прави України.

Таким чином, доводи представника апелянта про те, що постанова районного суду є незаконною, необґрунтовано та такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об'єктивність яких не викликала б жодних сумнівів.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок районного суду про те, що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_4 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, за кваліфікуючою ознакою порушення встановленого митним кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що було підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких підстав апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду.

Керуючись ст.ст. 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної фіскальної служби Українизалишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду міста Одеси від 27 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда