П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова Марина Анатоліївна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово непрацюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 08.01.2019 року ОСОБА_1 в м.Запоріжжя о 20-40 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 на пр.. Соборному, 176, в м.Запоріжжя з явними ознаками наркотичного спяніння. (невнятна, мова, почервоніння обличча). від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив вимоги п. 2,5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, посилався на те, що разом з другом ОСОБА_2 який на той час перебував за кермом автомобіля ОСОБА_3, в якості пасажира прибув на заправну станцію. В той час як водій транспортного засобу ОСОБА_2 пішов до каси на територію заправної станції заїхав автомобіль патрульної поліції. Патрульні поліцейські помилково прийняли ОСОБА_1 за водія вказаного транспортного засобу та заявили вимоги, щодо надання реєстраційного документу на т/з, які ОСОБА_1 надав, а в подальшому зажадали від нього проходження огляду на стан спяніння. Враховуючи, що він ОСОБА_1 на той час не керував належним йому автомобілем НОМЕР_2, вказані вимоги вважав безпідставними та в свою чергу відповів на них відмовою, в тому числі в присутності свідків.

В подальшому співробітники поліції склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, не взявши до уваги, що його автомобіль стояв, а він хоча і є власником авто не керував ним і не мав обовязку проходити медичний огляд.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих пояснень, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, свого підтвердження достатніми достовірними доказами не знайшла з огляду на наступне:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 085941, 08.01.2019 року ОСОБА_1 в м. Запоріжжя о 20-40 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 на пр.. Соборному, 176, в м.Запоріжжя з явними ознаками наркотичного спяніння. (невнятна, мова, почервоніння обличчя). від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив вимоги п. 2,5 ПДР України.

Пунктом 2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 вересня 2009 року N 400/666 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 жовтня 2009 р. за N 931/16947 передбачено, що установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України(далі Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Стаття 130 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Субєктом вказаного правопорушення є водії транспортних засобів.

В судовому засіданні були перевірені пояснення викладені ОСОБА_1

Так свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_1 08.01.2019 року близько 8-30 год. на автомобілі ОСОБА_3 приїхали до автозаправної станції за адресою м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 176, з метою заправки авто та відпочинку перед дорогою. На той час саме він ОСОБА_2 керував транспортним засобом ОСОБА_3. ОСОБА_1 залишився в автомобілі та чекав на нього. Свідок ОСОБА_2 попрямував до приміщення заправки де придбав паливо, каву та бургери, враховуючи, що в касі була черга, а автомобіль ще заправляли, вказані дії зайняли у свідка приблизно 40-45 хвилин. Повернувшись до автомобіля свідок від ОСОБА_1 дізнався, що відносно останнього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи відеозапис наявний в матеріалах справи було встановлено. Що транспортний засіб ОСОБА_3 не здійснював рух, а стояв біля заправної станції. Громадянин ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля та надавав на вимогу поліцейських реєстраційні документи на транспортний засіб. Відеозапис подій не зафіксував обличчя особи, що відмовилась від проходження медичного огляду, в присутності свідків.

Будь-які відомості та докази, що підтверджували б факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутній.

Як вбачається з матеріалів відеозапису, свідки вказані в протоколі БР № 085941 не були свідками руху автомобіля ОСОБА_3, про зміст подій дізнались з пояснень співробітників поліції та не можуть підтвердити факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу. Враховуючи вказані факти їх виклик в судове засідання визнано недоцільним.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 хоча і є власником транспортного засобу, проте на час предявлення співробітниками поліції вимог, щодо проходження медичного огляду не був водієм вказаного транспортного засобу, суд приходить до висновку, що на останнього не поширюються вимоги п. 2.5 ПДР України.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявність в діях громадянина ОСОБА_1 порушень п.2.5 ПДР належними допустимими достатніми доказами не встановлено, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, а провадження у справі підлягає закриттю.Керуючись ст.130 ч.2, 247 ч.1 п.1 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КпАП України, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова не оскаржується.

Суддя Голубкова М.А.

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.