Справа № 199/2195/19
ПОСТАНОВА

іменем України

10 квітня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 о 02.30 годині водій ОСОБА_1 у м. Дніпрі по Березинській, 28а, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння водій відмовився у присутності свідків в законному порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою. Про його обізнаність про час і місце розгляду справи свідчить наданими ним особисто розписка, що долучена до матеріалів справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_2 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не зявився в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні обєктивними і належними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №180342 від 12.03.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, 12.03.2019 о 02.30 годині водій ОСОБА_1 у м. Дніпрі по Березинській, 28а, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння водій відмовився у присутності свідків в законному порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

При перегляді відеозапису, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що підтверджується і письмовими поясненнями вказаних свідків.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 12.03.2019 ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин дії ОСОБА_1, враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки саме це стягнення, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

10.04.2019