Провадження № 3/369/4587/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Лисенко Владислав Вікторович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 058694 від 13 серпня 2019 року, 22 липня 2019 року близько 22 години 00 хвилин, в Київській області, Києво-Святошинський район, село Стоянка, на нерегульованому перехресті: вулиця Лісна, вулиця Київська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно того ж протоколу, водій ОСОБА_1 порушила п. 2.9(А) Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання з`явилася ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнала, та пояснила суду, що 22 липня 2019 року керуючи автомобілем Daewoo Matiz д.н.з. НОМЕР_1 потрапила в ДТП, винуватцем якого був інший учасник дорожнього руху, внаслідок цього ДТП вона втратила свідомість. Коли отямилась побачила, що невідомі особи надають їй першу медичну допомогу та дають вживати якісь ліки. На місце ДТП прибула карета швидкої допомоги та повезла її до лікарні. По дорозі вона пройшла огляд за допомогою спеціально технічного приладу Драгер, який виявив наявність алкоголю 0,25% проміле, з яким вона категорично не погодилась і просила пройти медичний огляд на стан сп`яніння зі здачою відповідних аналізів в медичному закладі, що не було зроблено. Стверджує, що в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, алкогольних напоїв не вживає взагалі.

В судове засідання в якості свідка з`явився ОСОБА_2 , який постійно перебував в присутності ОСОБА_1 та підтвердив пояснення останньої, в тому що вона вимагала пройти огляд в медичному закладі на стан сп`яніння..

Відповідно до ч.2, ч.3. ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, враховуючи пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , суд вважає, що вина останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, оскільки жодних доказів, які спростовують пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, ч.1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Лисенко