Справа № 462/1251/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2019 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., з участю захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого торговим представником ТзОВ «Хмільний дім», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 КУпАП

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 о 00.05 год. ночі 17.02.2019р. по вул.Городоцькій, 287 у м.Львові керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідала обстановці) та відмовився від проходження огляду в установленому законом порядку на місці зупинки транспорного засобу, у приміщенні Залізничного ВП та в медичному закладі для визначення стану алкогольного спяніння і присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У суді ОСОБА_2 визнав факт вчинення ним правопорушення, щиро розкаюється та обіцяє в подальшому такого не допускати. Додаткового пояснив, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше та за місцем праці характеризується позитивно. Крім того, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх синів ОСОБА_3, 10.01.2012р.н., та ОСОБА_4, 22.05.2009р.н. За наведеного, просить передати дані матеріали на розгляд трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільний дім» для застосування заходів громадського впливу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку захисника ОСОБА_1, яка клопотання підтримала та просить передати дані матеріали на розгляд трудового колективу ТзОВ «Хмільний дім», дослідивши представлені матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 ч.ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення такого огляду огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду на час події визначалась Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п.2 розділу І Інструкції огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.п. 6, 7 розділу І Інструкції).

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серіїБД № 211183 від 17.02.2019 року, актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних заходів, письмовими пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оглянутими відеозаписами з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, а тому вважаю, що в діях ОСОБА_2є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо вирішення клопотання трудового колективу ТзОВ «Хмільний дім» про передачу матеріалів щодо ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу ТзОВ «Хмільний дім» для застосування заходів громадського впливу, зазначаю наступне.

Відповідно до ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обовязком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст.33 КпАП України.

Водночас, згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Суд вважає, що діями ОСОБА_2 грубо порушені Правила дорожнього руху України та вчинене ним порушення має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоров'ю та майну самого порушника та інших осіб, оточуючим об'єктам державного, колективного або приватного майна.

Крім того, ОСОБА_2 та його захисником не наведені виняткові обставини, за яких було скоєно таке правопорушення, та наявність яких істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, сукупність яких поза всяким розумним сумнівом свідчила б про те, що до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Також ОСОБА_2 та його захисник не вказують на виключні обставини або крайню необхідність, які б свідчили про вимушене грубе порушення ним Правил дорожнього руху.

Формально вказуючи на каяття, ОСОБА_2 має на меті пом'якшити власну відповідальність, що свідчить про намір уникнути несприятливих для себе правових наслідків і не дає підстав для висновку про розкаяння у вчиненому.

Судом встановлено, що Наказом №11-к ТзОВ «Хмільний дім» від 11.03.2019р. ОСОБА_2 агента торгівельного відділу збуту перміщено з 11.03.2019р. у відділ збуту (Алкоголь), за час роботи він зарекомендував себе з позитивної сторони.

З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітніх синів: ОСОБА_3, 10.01.2012р.н., та ОСОБА_4, 22.05.2009р.н.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцем праці, має на на його утриманні двоє неповнолітніх синів ОСОБА_3, 10.01.2012р.н., та ОСОБА_4, 22.05.2009р.н., ступінь його вини, та виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить його характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання трудового колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмільний дім» про передачу матеріалів щодо ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу відмовити, застосувавши до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, що передбачене Законом, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 384 грн. 20 грн. судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів до Львівського апеляційного суду через райсуд з дня винесення постанови.

Суддя: