Справа № 751/5198/19 Головуючий у 1 інстанції Косач І. А.
Провадження № 33/4823/340/19
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський Апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника -адвоката Рябініна Д. Д.

Розглянув апеляційну скаргу захисника адвоката Рябініна Д. Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід третьої групи від загального захворювання, житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн 20 коп. судового збору.

Як установив суд, 23 липня 2019 року о 10 год. 10 хв. у м. Чернігів по вул. І.Мазепи, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Рябінін ЛД.Д. просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити, мотивуючи тим, що судом невірно встановлені обставини, які мають значення для вирішення справи, невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

По даній категорії справ немає обвинувача, що не означає, що суд повинен на себе перебирати його роль. Під час судового розгляду суд допустив неповноту та необ`єктивність, не з`ясував усіх обставин. На думку захисника, у даній ситуації Закон вимагає беззаперечного доведення того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння.

Сам ОСОБА_1 категорично заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який у свою чергу відповідно до ст. 251 КУпАП, не може вважатись доказом у справі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння не керував та від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся.

Пояснення працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення і від імені держави виконує функцію обвинувача, не можуть сприйматись як беззаперечний доказ.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають вирішальне значення для встановлення вини його підзахисного, спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 Письмові пояснення свідків, безпосередньо не перевірялися судом під час розгляду.

Із відеозапису з боді-камери неможливо встановити, що ОСОБА_1 взагалі відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків. Прізвища, ім`я та по батькові свідків, їх адреси на відеокамеру не називались.

Апелянт вважає, що данні з протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення поліцейського, письмові пояснення свідків та відеозапис з боді-камер, поза розумним сумнівом не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши захисника-адвоката Рябініна Д. Д., який підтримав доводи апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис зупинки водія ОСОБА_1 та спілкування з працівниками поліції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката задоволенню не підлягає.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відмова водія від виконання цього обов`язку, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що о 10 год. 10 хв. 23 липня 2019 року в м. Чернігові по вул. І.Мазепи, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом під певним номером та серією, який офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів.

Крім того, протокол підписаний самим ОСОБА_1 , де в розділі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності після підпису зазначено по суті правопорушення -згоден ( а. с. 3)

Пункт 4 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначено перелік ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, під які підпадають неприродна блідість, звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення координація рухів.

Пояснення захисника адвоката про наявність у ОСОБА_1 ряду хронічних захворювань, які могли викликати аналогічні ознаки із станом наркотичного сп`яніння, не звільняли водія ОСОБА_1 від обов`язку пройти медичне обстеження в медичному закладі, тим більше, що такий заклад був розташований на протилежному боці вулиці, де був зупинений ОСОБА_1

Протокол про адміністративне правопорушення був складений в м. Чернігів на вул. Мазепи, 2, а кабінет лікаря-нарколога розташований по вул. Мазепи, 3.

З переглянутого в апеляційному суді відеозапису добре видно, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції за порушення правил дорожнього руху, припаркувався на проїзній частині, розмовляв з поліцейським вийшовши з салону автомобіля, а не сидячи в салоні, як пояснював свідок ОСОБА_2 .

У ОСОБА_1 не було при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, яке у нього вилучили у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Під час спілкування із ОСОБА_1 могла виникнути підозра про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння. Поліцейський неодноразово пропонує водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, тоді як водій уперто ухиляється від відповіді, спочатку погоджується, потім коли запитує у поліцейського, що відповідальність за відмову від проходження і за керування у стані наркотичного сп`яніння однакова, відмовляється.

Відмова відбувається в присутності двох жінок, які запрошені в якості свідків і на відео стоять поряд з водієм та поліцейським.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння засвідчили своїми письмовими пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які додані до матеріалів справи на аркушах 5, 6.

Та обставина, що під відеозапис поліцейський не назвав кожну із свідків і не озвучив їх прізвищ, імен, по-батькові, адреси місця проживання, не спростовують фактичних даних, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, де усі ці відомості в наявності. Свідки вказали свої імена, адреси місця проживання і підписалися під цими відомостями та на підтвердження факту відмови водія від проходження медичного огляду.

Зауваження свідка ОСОБА_2 , що поліцейські спілкувалися з водієм ОСОБА_1 на підвищених тонах, не відповідає дійсності. Спілкування відбувалося поряд з проїжджою частиною, де звук транспортних засобів поглинає голос людини. Поліцейські розмовляли голосно, тоді як водія ОСОБА_1 ледве чутно.

За правилами ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Судом першої інстанції допитувався поліцейський ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення і який повідомив суд про свої підозри щодо водія ОСОБА_1 , який привернув свою увагу тим, що не міг заїхати на місце паркування, за зовнішнім виглядом був схожий на особу, яка вживала наркотичні засоби.

Працівники поліції позбавлені можливості застосовувати заходи примусу до водіїв, які відмовляються від свого обов`язку пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння, а тому законодавцем встановлена однакова міра відповідальності як за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Чинне законодавство не містить заборони використовувати показання працівника поліції в якості доказу.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків очевидців, в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, проведення якого вимагається для підтвердження такого стану, відеозапис з нагрудних камер поліцейських, поза розумним сумнівом доводять винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху та наявність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Штраф в розмірі 10 200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами є єдиним стягненням, передбаченим санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Рябініна Д. Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець