Провадження № 3/761/272/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, за участі секретаря судового засідання Філь В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника Сяміної Д.М., розглянувши справу щодо

Гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1, про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Гр. ОСОБА_1 30.11.2018 приблизно о 04 год. 13 хв. керував автомобілем «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1, у м. Києві по просп. Перемоги з ознаками алкогольного сп'яніння - різкий запах алкоголю з порожнин рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 до суду з'явився, вину не визнав, зазначив, що дійсно від огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, оскільки транспортним засобом не керував, тобто останній перебував у нерухомому стані, що, на думку ОСОБА_1, спростовує викладені у протоколі обставини та є підставою для закриття провадження у справі.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 30.11.2018 серії БД № 167004, який складений уповноваженою особою, відеозапис, дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника правоохоронного органу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Згідно з положеннями ст.130 КУпАП відмова водія від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння утворює склад зазначеного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом тощо.

Як вбачається з долученого до матеріалів відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час руху, що підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 та спростовує твердження останнього щодо перебування автомобіля у нерухомому стані.

Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння

Приймаючи до уваги наведене, суддя дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя при накладенні стягнення відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, ступінь вини правопорушника.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м.Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М. Циктіч