ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

11 березня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ЖуравельО.О., за участю захисника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4, з її апеляційною скаргою на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Як вбачається з постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 13 жовтня 2018 року о 01 год. 04 хв. ОСОБА_4, рухаючись по вулиці Січових Стрільців біля будинку № 46 в місті Києві, керувала транспортним засобом марки «Suzuki», модель «Vitara», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння (показники Драгеру 0,39 проміле), чим порушила вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, вважаючи її необґрунтованою, та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, ОСОБА_4 подала апеляційну в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрити у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 вказує, що технічний засіб, яким начебто було встановлено стан сп'яніння був без належних документів його сертифікації, при цьому ОСОБА_4 наполягала на проходженні огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, бо була впевнена, що вимірювальний пристрій Drager Alcotest 6820 показав невірні показники, оскільки, вказаний пристрій з першого разу не показав результату і вона задувала в драгер два рази, що не можливо без перезапуску приладу. Таким чином, на думку апелянта працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на вимірювальному приладі Drager, оскільки вони не узгоджуються з правилами експлуатації приладу Газоаналізатор Drager Alcotest 6820.

__________________________________

Справа № 33/824/1090/2019

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Савицький О.А.

Апелянт також зазначає, що свідків під час проведення огляду за допомогою приладу Drager не було, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А інформація про свідків , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення є недостовірною. Відсутність свідків також підтверджується відео фіксацією, що долучена до матеріалів адміністративного провадження. Таким чином, камера відео-реєстрації події є доказом того факту, що проведення обстеження водія на стан сп'яніння проводилося працівниками поліції без участі свідків, що є порушенням ч. 1 ст. 256 КУпАП України.

Отже, апелянт вважає що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_4.у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять достатніх та достовірних доказів які підтверджують її вину. Тому притягнення ОСОБА_4 до відповідальності на підставі сумнівних доказів, які отримані з порушенням вимог закону є незаконним.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопрушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні постанови від 11 січня 2019 року, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належноїперевірки обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_4 до відповідальності, не дослідивши не тільки її пояснення, які вона не мала можливості надати, через неналежне повідомлення про день та час розгляду її справи, а й тих доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об'єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_4 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя керувався тими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою «Драгер», при цьому не прийняв до уваги наступне.

Відповідно до протоколу огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія в присутності двох свідків за допомогою приладу Драгер. Проте, як пояснила ОСОБА_4, свідків під час проведення огляду не було. Більш того, сам огляд проводився з порушенням правил експлуатації приладу Драгер, оскільки, вона задувала у вимірювальний прилад два рази, що неможливо без його перезапуску.

Пояснення ОСОБА_4, узгоджуються із переглянутим в апеляційному засіданні відеозаписом з нагрудної камери, що наявне в матеріалах справи, з якого вбачається, що огляд на стан сп'яніння на приладі Драгер дійсно проводився без участі свідків. Також з відео видно, що ОСОБА_4 двічі задувала повітря в приладь Драгер. Перший раз отриманий показник не задовольнив працівника поліції і їй було запропоновано повторно здійснити дію.

З огляду на викладене, повторна дія задування в прилад Драгер була проведена з порушенням порядку використання технічного приладу. Так відповідно до Інструкції з експлуатації приладу Alcotest 6820, зазначено, що при видиханні повітря повинно бути

постійним та без зупинки (п.3.5). В п. 3.5.6. вказаної Інструкції передбачено дії коли особа, яку перевіряють не достатньо видихає повітря для тесту. При недостатності повітря чи коли видох перерваний повинен звучати короткий сигнал. Для повторного тесту необхідно нажати кнопку «ОК». Однак як видно з відео, при наявності короткого сигналу ОСОБА_4 вдруге зобов'язали дути у прилад і для повторного застосування ніхто ніякої кнопки не натискав.

Слід також зазначити, що технічний пристрій яким проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння - Alcotest 6820 не дозволений до використання, оскільки вказаний прилад відсутній у визначеному переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33.

З урахуванням того, що були порушенні вимоги Інструкції з експлуатації приладу Alcotest 6820, а також те, що цей прилад відсутній у визначеному переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, є сумніви щодо достовірних показників приладу Alcotest 6820 при огляді ОСОБА_4

До того ж, як зазначала ОСОБА_4, на місці проведення огляду працівники поліції не надали жодного документу, який би підтверджував правомірність використання вказаного приладу, та на її незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння їй не надано скористатися правом передбаченим п.7 розділу1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де вказано, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Пояснення ОСОБА_4 підтвердила свідок ОСОБА_1, яка направила до суду письмові пояснення та ці пояснення було долучено до матеріалів справи.

Крім того, працівники поліції, на виконання вимог ст.ст. 260, 265, 266 КУпАП не відсторонили водія ОСОБА_4 від керування транспортним засобом, не склали протокол і не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу, а спокійно відпустили її та вона продовжила рух. Такі дії можуть свідчити, що ОСОБА_4 дійсно перебувала у тверезому стані.

Отже, з наведеного свідчить, що працівниками поліції явно допущені порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, що не відповідають Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього не можна вважати дійсним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_4 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, фактично, вина ОСОБА_4 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, не вислухав пояснення ОСОБА_4, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 подану на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, якою ОСОБА_4, визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі відносно неї закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О.Журавель