ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/494/19 Головуючий І інстанції - Шаренко С.Л.
Справа № 640/82/19 Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ- Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Шалімової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 14 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

22 грудня 2018 року працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158172 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 22 грудня 2018 року о 05 годині 05 хвилин в м.Харкові по вул.Академіка Барабашова, біля будинку 42, водій ОСОБА_4 керував автомобілем Ford Focus н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 та в закладі охорони здоров'я (КЗОЗ ХОНД) відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 14 березня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнено з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, 22 березня 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що постанова судді суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Суд в оскаржуваному рішенні вважає беззаперечно встановленим той факт, що саме ОСОБА_4 був водієм вказаного транспортного засобу. Однак, з матеріалів справи вбачається, що працівники патрульної поліції прибули на виклик до автомобіля Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1, коли транспортний засіб знаходився припаркованим із вимкненим двигуном і поблизу якого був відсутній водій.

Пояснення свідків та рапорт уповноваженої особи містять протилежні та взаємовиключні за своєю сутністю та змістом твердження щодо способу встановлення особи водія, що є підтвердженням поверхневого дослідження доказів судом при розгляді вказаної справи.

Таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, адже він не є суб'єктом вказаного правопорушення, відповідно і об'єктивна сторона у його діянні відсутня, оскільки він не керував автомобілем.

Відповідно до пояснень свідків та протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_4 керував автомобілем, однак відповідно до паспортних даних вірне прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

Незрозуміло чим керувався суд самостійно змінивши в поясненнях свідків прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та викрив дані стосовно прізвища в оскаржуваному судовому рішенні, оскільки суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Судом проігноровано, що в протоколі про адміністративне правопорушення помилково зазначено інше прізвище.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз'яснювались його права та обов'язки.

Вважає, що вказані обставини є суттєвим недоліком протоколу про адміністративне правопорушення, які унеможливили розгляд справи.

Розгляд справи здійснювався з грубим порушенням права на захист, зокрема, суд з самого початку при ознайомленні з матеріалами справи відмовив захиснику в ознайомленні з доказами, наявними в матеріалах справи, а саме з відеодиском; суд не надавав достатньо часу йому та його захиснику для підготовки до судових засідань; в матеріалах справи відсутні докази виклику свідків, так як містяться тільки роздруківки судових повісток, проте докази їх направлення відсутні.

Вказані обставини свідчать про упередженість суду, проте у розгляді клопотання про відвід судді відмовлено.

Суд ніяк не відреагував на доводи адвоката про використання поліцейськими спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820, якого нема в визначеному в пункті 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 та про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння складено з грубим порушенням та про те, що зазначене направлення не може бути використано як доказ відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесеною з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вона підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому виходить з наступного.

Притягаючи ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 та в закладі охорони здоров'я (КЗОЗ ХОНД), оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, який здійснювався поліцейськими під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з протоколомпро адміністративне правопорушення серії БД № 158172 від 22 грудня 2018 року 22 грудня 2018 року о 05 годині 05 хвилин в м.Харкові по вул.Академіка Барабашова, біля будинку 42, водій ОСОБА_4 керував автомобілем Ford Focus н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 та в закладі охорони здоров'я (КЗОЗ ХОНД) відмовився в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158172 від 22 грудня 2018 року складений поліцейськими саме за відмову водія ОСОБА_4 від огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров'я.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 17.07.2015 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с. 41).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 26.04.2018 ОСОБА_8 змінив ім'я на ОСОБА_3 (а.с. 40).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що особу водія встановлено за посвідченням водія ВХР 784347 від 21.12.2017.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, крім протоколу, також підтверджується:

- поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6 які були свідками відмови водія ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров'я КЗОЗ ХОНД. Дані про свідків внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 158172 від 22 грудня 2018 року та засвідчені їх підписами;

- поясненнями ОСОБА_9, яка пояснила, що 22.12.2018 о 5:00 вона їхала додому, у дворі будинку по вул.Барабашова, 42, вона стала свідком того, що мимо проїхав автомобіль НОМЕР_2, водій якого намагався розвернутися. В них виникла підозра, що водій знаходиться у нетверезому стані, після чого вони викликали поліцію, а водій вийшов з машини та намагався втекти з місця події. Працівники поліції прибули вчасно та затримали водія, при затриманні з'ясували, що це був ОСОБА_4, що було встановлено за водійським посвідченням;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що ОСОБА_3 має ознаки алкогольного сп'яніння, каже, що в нього поламалась машина і він з товаришем її ремонтував. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров'я ОСОБА_3 відмовляється. Під час відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння присутні свідки, що зафіксовано на відеозаписі;

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 таким правом не скористався, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від підписів у протоколі та отримання копії протоколу ОСОБА_4 відмовився.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_3 не заявлено.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 158172 від 22 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_4 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Не надано таких доказів і апеляційному суду.

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 245, 265-2, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду міста Харкова від 14 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна