Справа № 594/1194/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2019 року біля 18.00 год. ОСОБА_1 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, знаходячись за місцем свого проживання, у будинку в АДРЕСА_1 , та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_1 15 вересня 2019 року о 14.00 год. знаходячись у будинку в АДРЕСА_1 , у п`яному вигляді, вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме обзивав її нецензурними словами та проганяв з дому, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 16 вересня 2019 року о 13.00 год. знаходячись за місцем проживання вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме обзивав її нецензурними словами та проганяв з дому, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 298112 від 18 вересня 2019 року, ОСОБА_1 17 вересня 2019 року о 12.00 год. не виконав умов термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №074585 від 16 вересня 2019 року, а саме про залишення місця проживання постраждалої особи.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину щодо вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 , що мало місце 01, 15 та 16 вересня 2019 року, визнав повністю, розкаюється у вчиненому. Щодо вчинення ним адміністративного правопорушення по факту невиконання 17 вересня 2019 року умов термінового заборонного припису стосовно кривдника від 16 вересня 2019 року, а саме про залишення місця проживання постраждалої особи, ОСОБА_1 вини не визнав та пояснив, що про те, що стосовно нього працівником поліції винесено припис йому не було нічого відомо, з приписом його ніхто не ознайомлював та не вручав йому. Окрім того, він не міг залишити місця свого проживання, оскільки є законним володільцем домоволодіння, де проживає разом з дружиною, а іншого місця проживання у нього немає.

Потерпіла ОСОБА_2 під час розгляду справи підтвердила факт вчинення щодо неї домашнього насильства ОСОБА_1 , яке мало місце 01, 15 та 16 вересня 2019 року. Пояснила, що ОСОБА_1 висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та виганяв з дому, через що вона дуже налякалася, змушена була з дітьми тікати з дому, перенесла стрес, що негативно відбилося на її психічному здоров`ї. Просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту. Вказала, що про припис, винесений працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 їй нічого не було відомо, і що такий виносився ніхто їй не повідомляв.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Частиною другою статті 173-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_2 01, 15 та 16 вересня 2019 року, повністю доведено зібраними по справі доказами.

Поряд з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень стверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення АПР18 № 298077 від 18 вересня 2019 року, серії АПР18 № 298115 від 18 вересня 2019 року, АПР18 № 298110 від 18 вересня 2019 року, а також рапортами помічника чергового Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області від 01 вересня 2019 року та 16 вересня 2019 року, доданими до протоколів.

Постановою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь психологічного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої,а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що як джерело права суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року, було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо негайного виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді арешту.

З огляду на наведене, а також на те, що положення статті 326 КУпАП втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду № 10-р/2018 від 23.11.2018 , вважаю за необхідне дану постанову про накладення стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання після набрання нею законної сили, а строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання особи.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 298112 від 18 вересня 2019 року, ОСОБА_1 17 вересня 2019 року о 12.00 год. не виконав умов термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №074585 від 16 вересня 2019 року, а саме про залишення місця проживання постраждалої особи.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 298112 від 18 вересня 2019 року, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , надані під час розгляду справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, матеріалами справи не доведена. Так, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 самого заборонного припису, про який йдеться у протоколі, ознайомлення ОСОБА_1 з таким. Крім того відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , отримавши вказаний припис у визначений законом спосіб, не виконав його.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ. (ст. 251 КУпАП).

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Встановлені вищевикладені обставини свідчать про те, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, а тому провадження по справі в цій частині підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.36, 247, 283, 284 КУпАП -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384,20 грн.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 відраховувати з моменту його затримання.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП по факту невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанову в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді адміністративного арешту звернути до виконання після набрання нею законної сили

Суддя