31.12.2019 Єдиний унікальний № 371/1357/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2019 року м. Миронівка

ЄУН 371/1357/19

Провадження № 3/371/634/19

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 121 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ОБ № 176869 про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП.

За змістом протоколу ОСОБА_1 18 жовтня 2019 року о 13 годині 36 хвилин під`їзним шляхом до міста Херсон керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault Magnum», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SPR 24», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якого були явні технічні видимі пошкодження корду колеса з правої сторони на напівпричепі середньої вісі.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.4.3в Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За частиною 4 ст. 121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті, зокрема керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно зі ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122 - 5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132 - 1, 206 - 1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на наявність підстав, передбачених ст. 265-2 КУпАП для тимчасового затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а саме наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, працівники поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вказаних вимог не дотрималися та не заборонили експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, повинні були долучити до протоколу про адміністративне правопорушення, складеному у відповідності до ст. 254 КУпАП, не тільки акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а й інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення, зокрема фото автомобіля з несправностями, які описані у відповідному протоколі.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15.05.2008). Зокрема позбавлення прав на керування транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі "Маліге проти Франції" від 23.09.1998).

Обовязок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки по даній справі не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували повторність вчинення ОСОБА_1 правопорушення, підстав кваліфікувати його дії за ч. 4 ст. 121 КУпАП, немає.

З огляду на вищенаведене, підстав для притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення до адміністративної відповідальності у даному випадку немає.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 268, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Л.О.Капшук

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук