Справа № 199/601/19
ПОСТАНОВА

іменем України

22 лютого 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, 15.03.1958 р. н., громадянина України, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_1, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За участі захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 о 17:40 годині у місті Дніпро по вулиці Калиновій, 52, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім вказаного, ОСОБА_1 скористався послугами захисника ОСОБА_2, який у свою чергу подав суду клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Зокрема, у клопотанні захисник посилався на те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1 та не керував ним, а працівниками поліції не було встановлено факту керування автомобілем саме ОСОБА_1

Допитані в суді свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснили суду те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1 та не керував ним, а знаходився на задньому пасажирському сидінні. Керував автомобілем ОСОБА_3

Як вказав свідок ОСОБА_4, коли ОСОБА_3, який керував автомобілем, вийшов із автомобіля то забрав і ключі від автомобіля, а ОСОБА_1 чомусь «переліз» на водійське сидіння.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_5 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не зявився в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні обєктивними і належними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 211507 від 08.01.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі, водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху.

При цьому, ОСОБА_1, протокол про адміністративне правопорушення підписав, жодних заперечень з приводу його недостовірності - не зауважив, жодних пояснень не надав.

При перегляді відеозапису, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, що підтверджується і письмовими поясненнями вказаних свідків.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 08.01.2019 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До доводів захисника ОСОБА_2, про те, що ОСОБА_1 не був за кермом автомобіля НОМЕР_1, суд відноситься критично, та розцінює як позицію захисту спрямовану на уникнення від адміністративного стягнення. Доводи захисника в цій частині спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Так, як вбачається із переглянутого відеозапису, особисто ОСОБА_1 працівникам поліції пояснював: «Я ехал ровненько никого не трогал.»; «За что вы меня остановили?; «За что штраф? За то, что я тут стал?»

Таким чином, із сукупності наданих суду доказів та особистих висловлювань ОСОБА_1, можливо дійти висновку про те, що саме він керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спіняння та відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Крім вказаного, із переглянутого відеозапису видно, як один із свідків говорить ОСОБА_1 «Они тебя вели с Совхозной.»; «На месте решить не получается, будем решать в суде».

Разом з тим, допитані в суді свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могли пригадати хто із присутніх осіб міг говорити про це ОСОБА_1, як і не могли пригадати покази самого ОСОБА_1 працівникам поліції.

Наведене, ставить під сумнів взагалі перебування свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у момент складання проколу про адміністративне правопорушення поруч із ОСОБА_1 08.01.2019 о 17:40 годині у місті Дніпро по вулиці Калиновій.

З огляду на що, до показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд відноситься критично, оскільки вони є знайомими ОСОБА_1, а їхні покази спрямовані на підтвердження показів самого ОСОБА_1 із запереченням факту керування автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин дії ОСОБА_1, враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки саме це стягнення, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

22.02.2019