Справа № 166/1215/18 Провадження №33/802/23/19 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника ОСОБА_2 - адвоката Панасюка І.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,проживаючого в АДРЕСА_1 непрацюючого, на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23 вересня 2018 року о 02 год. 30 хв. на автодорозі сполученням смт. Заболоття та с. Тур в напрямку смт. Заболоття керував автомобілем Опель Вектра р/н НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у справі. Просить врахувати, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки в момент коли під'їхали працівники поліції автомобіль стояв на узбіч і не рухався. Вказує на невідповідності у протоколі про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду. Вважає, що суддею жодним чином не вмотивовано чому обрано такий вид стягнення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Панасюка І.І., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області винесено 30 листопада 2018 року за відсутності ОСОБА_2 (а.с.29).

Копію постанови судді ОСОБА_2. отримав 10 грудня 2018 року (а.с.31), апеляційну скаргу подав 18 грудня 2018 року, тобто у строк визначений ч.2 ст.294 КУпАП.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови районного суду пропущений ОСОБА_2 з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 037537 (а.с.1), який він у присутності свідка ОСОБА_6 відмовився його підписувати;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2) з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння;

- копією протоколу про адміністративне затримання від 23.09.2018 року (а.с.3);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 23.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7- лікаря Ратнівської ЦРЛ, який пояснив, що він проводив огляд на предмет перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 продув в алкотестер, який визначив що ступінь алкогольного сп'яніння становить 2,06 проміле алкоголю в крові (а.с.5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 - медичної сестри Ратнівської ЦРЛ, яка пояснила, що була присутньою під час проведення огляду на предмет перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 пройшов тест на алкотестері, який показав позитивну пробу, ступінь алкоголю становив 2,06 проміле алкоголю в крові (а.с.6);

- рапортами працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з яких вбачається, що вони 23.09.2018 року, під час несення служби на автодорозі Тур - Заболоття зупинили автомобіль Опель Вектра р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який рухався по всій ширині проїзної частини. За кермом даного автомобіля перебував громадянин ОСОБА_2, який на їхню думку знаходився в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 було доставлено в Ратнівську ЦРЛ для встановлення факту вживання спиртних напоїв. Після чого на ОСОБА_2 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.7-8).

При апеляційному розгляді справи поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5, допитані в якості свідків, підтвердили факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, який ніякі документи крім паспорта громадянина України їм не надавав, із-за відсутності світла правої фари автомобіля в темну пору доби. ОСОБА_2 зразу пересів з місця водія на заднє сидіння пасажира, відмовився виконувати вимоги поліцейських, у зв'язку з чим був складений протокол затримання, проведено освідування в медичному закладі на стан сп'яніння і складений протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта щодо незначних суперечностей у часі складання протоколу, медичного висновку та мотивів сторони захисту при апеляційному розгляді справи щодо порушення працівниками поліції права на захист, позбавлення присутньої іншої особи давати пояснення при оформленні документів медичного освідування, відмова уповноважених осіб надати правопорушнику результати освідування для ознайомлення, проведення освідування через проміжок часу більший за дві години після зупинки транспортного засобу, недоліки, наявні в протоколі затримання особи, не впливає на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, висновки якої містяться з посиланням на зазначений в ній належні та допустимі докази, визначені в ст.251 цього Кодексу.

Крім того, з протоколу затримання вбачається, що затриманому роз'яснено ст.268 КУпАП, що підтверджується письмовим повідомленням на запит адвоката від 08.01.2019 року №15/03-08 про повідомлення о 04 годині 21 хвилині 23.09.2018 року Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та відмову останнього від послуг захисника.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк