Справа№ 759/3292/19 Головуючий у 1 інстанції Жмудь В.О.
Провадження № 33/824/1701/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 08 лютого 2019 року приблизно о 00 годині 50 хвилин керував автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, та рухався по вул. Жмеринська, 2 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння (1.52%). Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер Алкотест-6820», ARHК-0521, тест № 1522. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року скасувати та провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що машина була виключена та не була керованою (в несправному стані), а тому керувати нею він фактично не міг, даний факт визнають і самі поліцейські, враховуючи їх пояснення надані ними в судовому засіданні суду першої інстанції.

Крім того, апелянт вказав, що поліцейські надали відрізки відео, а тому воно не може являтися доказом, оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом (відрізками не повного відео), а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щодо драгера, апелянт вказав, що відповідно до його стану здоров'я, в нього фактично завжди кислий та різкий подих, який містить підвищені біологічні показники, які можуть вплинути на результат Драгера, суд першої інстанції вказане не спростував та фактично не виключив присутність цих фактів.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, суддя районного суду дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, вина ОСОБА_1у вчиненому повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 184399 від 08 лютого 2019 року, відповідно до якого, 08 лютого 2019 року приблизно о 00 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння (1,52%); роздруківкою приладу «Драгер Алкотест-6820», ARHК-0521, тест № 1522 з результатом (1,52 %); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08 лютого 2019 року; диском DVD-R, який містить відеозаписи із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що машина була виключена та не була керованою (в несправному стані), а тому керувати нею він фактично не міг - є безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються як поясненнями самого ОСОБА_1, так і поясненнями поліцейських ОСОБА_5, ОСОБА_6, наданими ними в судовому засіданні суду першої інстанції, а також відеозаписом із нагрудної відеокамери співробітника УПП у м. Києві.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідно до його стану здоров'я, в нього фактично завжди кислий та різкий подих, який містить підвищені біологічні показники, які можуть вплинути на результат Драгера, то вони є також безпідставними, оскільки такі доводи останнього нічим не доведені та не підтверджені.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М.Гайдай