Справа № 461/9460/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/81/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2 та представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 27 грудня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого у ТОВ «Східна європейська подорож» на посаді водія, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 115 335, 00 гривень.

Товар вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №5870/20900/18 від 23.09.2018 року, а саме: светри жіночі торгової марки «Р-М», країна виробник «Польща», кількістю 330 шт. та вартістю 115 335, 00 грн. конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці 3723,52 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 23.09.2018 року близько 03 год. 36 хв. в зону митного контролю МАПП «Шегині» Львівської митниці ДФС заїхав рейсовий автобус «Київ-Легниця» марки «BOVA», реєстраційний номер КТА 57977, під керуванням ОСОБА_2, разом із 62 пасажирами. В ході проведення письмового декларування, водій та пасажири автобуса заявили про наявність у них особистих речей. Після перевірки заявлених відомостей, та проставляння печатки під митним контролем «619», в ході проведення митного контролю рейсового автобуса в боксі поглибленого догляду, у багажному відділенні автобуса, без ознак приховування, був виявлений не задекларований товар, який належить ОСОБА_2, а саме: светри жіночі торгової марки «Р-М», країна виробник «Польща», різних розмірів та кольорів в загальній кількості 330 шт.

Після виявлення вказаного товару пасажир автобуса ОСОБА_2 повідомив, що вказаний товар належить йому та являється його власністю.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку, а матеріали адміністративного протоколу про порушення митних правил № 5870/20900/18 повернути Львівській митниці ДФС через Галицький районний суд м Львова для належного до оформлення. Призначити по справі судово-товарознавчу експертизу для вирішення питання щодо оцінки вартості вилученого товару.

Вважає оскаржувану постанову необгрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, що в результаті призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухваливши постанову, суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи, не дослідив повноту зібраних доказів.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 23.09.2018 р., в зону митного контролю МАПП «Шегині» Львівської митниці ДФС заїхав рейсовий автобус «Київ-Легниця», марки «ВОVА», реєстраційний номер КТА 57977 у напрямку «вїзд в Україну» смугою руху «червоний коридор» (смуга руху автобусів).

В ході проведення усного опитування він не заявив про наявність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, так як вважав, що товар придбаний ним в сумі до 500 євро та вагою до 50 кілограм не потребує письмового декларування.

Відповідно до Закону України «Про судову експертизу» експертиза повинна бути проведена відповідною експертною установою, яка згідно Закону України уповноважена на здійснення судово-експертної діяльності.

Вважає, що спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень ДФС неуповноважена на проведення товарознавчої експертизи, а саме визначення вартості светрів жіночих т.м. «Р-М», країна виробник «Польща», різних розмірів та кольорів, оскільки до компетенції її належить визначення лише попередньої оцінки вартості майна та проведення експертних досліджень, але не надання висновку за результатами судової експертизи.

Аналогічні твердження у ч.2 ст. 357 МК України, де передбачено, що дослідження експертизи проводяться експертами спеціалізованими органами з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ, призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

З матеріалів справи вбачається, що вартість визначеного товару була визначена у протоколі про одержання проб і зразків для проведення експертизи, висновком №144 від 29.11.2018 р. експертом який не відповідає вимогам законодавства України, висновок не є судовою експертизою, цей експерт відсутній в реєстрі атестованих судових експертів, а відтак не попереджений про кримінальну відповідальність за наслідком свої дій; в матеріалах справи відсутні дані про освітній рівень та кваліфікацію експерта.

Зазначає, що у висновку не вказано ким проводилась експертиза, стаж роботи, освітній рівень і кваліфікацію експерта, що є невідємними складовими висновку експерта. З висновку невідомо чи є у експерта, який проводив експертизу, статус атестованого судового експерта, відповідна ліцензія чи свідоцтво на здійснення відповідного виду робіт.

Представлені митним органом документи не можуть бути визнані належними доказами у справі про порушення митних правил. Не погоджуюсь із встановленою вартістю перемішуваного товару , вважає завищеною та невірною. На його думку вартість товару могла і може бути визначена незалежним експертом на підставі відповідної постанови суду. У звязку з чим ним було подано до суду клопотання про призначення товарознавчої експертизи для встановлення вартості вище вказаного товару. Однак суд заслухавши пояснення представника митниці та його клопотання прийшов до висновку, що предявленими документами для розгляду в судовому порядку митним органами відповідають нормам закону та відмовлено йому в задоволенні клопотання про призначення експертизи. Що порушило його права.

Також вважає, що суд помилково стягнув з нього на користь Львівської митниці ДФС 3723,52 грн витрат за зберігання товару на складі митниці.

Відповідно до п.2 розділу 3 «особливості покриття витрат» наказу Міністерства фінансів від 15.06.2012 №731 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 р. за № 1140/21452 «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів », порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та розмірів відшкодування за зберігання товарів на складах митних органів зазначено, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовується у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. А тому суд помилково стягнув витрати за зберігання на складі Львівської митниці ДФС 3723,52 грн. витрат за зберігання товару на складі.

Заслухавши думку ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, позицію представника митниці ДФС ОСОБА_3, про її безпідставність та залишення постанови без зміни, перевіривши наведені доводи та дослідивши матеріали справи №461/9460/18, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційної суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дані вимоги законодавства дотримано. Висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування, тобто не заявлення за встановленою формою точних відомостей про товар, ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному зясуванні обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції є обґрунтованим. Такий підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про порушення митних правил №5870/20900/28 від 23.09.2018 року; копією контрольного талону для проходження по смузі «червоний коридор»; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; митною декларацією; протоколом про одержання проб і зразків для проведення експертизи; висновком №144 від 29.11.2018 року; службовими записками; описом предметів.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною, оскільки у справі не проведено експертизи вилучених митним органом товарів є надуманими та до уваги не приймаються. Вартість вилучених у ОСОБА_2 светрів жіночих т.м. «Р-М», країна виробник «Польща», різних розмірів та кольорів, визначено відповідно до вимог законодавства, виходячи з їх дійсної вартості в Україні.

Що ж до розміру витрат на зберігання вилученого товару на складі митниці, суд вважає, що такий визначено у відповідності до вимог ст.520 МК України та Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування. При цьому усі витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обгрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та необґрунтованість постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що така не містить правових підстав для скасування чи зміни постанови судді.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 27 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер