Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.4 ст.172-11 КУпАП Доповідач Жизнєвський Ю. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м.Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Жизнєвського Ю.В.

за участі:

особи, щодо якої

складено протокол

про адміністративне

правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 28 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 гривень та звільнено від сплати судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 23.11.2018, о 10 годині самовільно залишив місце військової служби військову частину НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_1 та поїхав додому для вирішення особистих проблем. До розташування військової частини з`явився 26.11.2018.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить зазначену вище постанову Богунського районного суду скасувати та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аргументуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, а навпаки, діяв згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 про визначення робочого часу в даному підрозділі Збройних Сил України. При цьому, будучи військовослужбовцем за контрактом, 23.11.2018, в 17.00. год. він залишив розташування даної військової частини, у зв`язку з тим, що згідно зазначеного вище наказу про визначення робочого часу, з 17.00. год. розпочинався вільний від служби час, а субота та неділя, які припадали на 24.11.2018 та 25.11.2018 в даному трудовому розпорядку визначені як вихідні дні.

Посилається при цьому на відповідні положення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до яких, для військовослужбовців, які проходять службу за контрактом встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а при вирішенні питань пов`язаних з трудовою діяльністю потрібно суворо дотримуватись законодавства про працю.

Крім цього, посилається на відповідні положення контракту про проходження служби в Збройних Силах України, укладеного між ним та Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_2 , згідно яких Міністерство оборони України зобов`язується забезпечити належні умови для проходження військової служби, додержання особистих прав і свобод, встановлену тривалість робочого часу, вільне пересування територією України у вихідні, святкові та неробочі дні.

Вказує також на те, що не відповідають дійсності доводу суду приводу того, що в ході судового розгляду в суді першої інстанції він визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався та постановив необгрунтоване рішення, яким визнав ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП пославшись при цьому на пояснення ОСОБА_1 та протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

З даними висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується та приходить до висновку, що зазначеними вище доказами вина ОСОБА_1 належним чином не доводиться.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , є військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_3 . Наказом тво. командира даної частини № 239 від 30.10.2018 відряджений до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно рапорту командира навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана Збройних Сил України ОСОБА_2 вбачається, що військовослужбовець за контрактом - солдат ОСОБА_1 , 23.11.2018 самовільно залишив місце проведення табірного збору навчального батальйону Повітряних Сил Збройних Сил України.

26.11.2018, відповідними уповноваженими особами в/ч НОМЕР_4 відносно ОСОБА_1 по даному факту складено протокол про адміністративне правопорушення.

26.11.2018, ОСОБА_1 надав відповідні пояснення про те, що 23.11.2018, близько 18.00. год. дійсно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з метою вирішення особистих проблем, а саме для того, щоб придбати ліки, теплу білизну та речі особистої гігієни. Після чого, 25.11.2018 самостійно повернувся до розташування даної військової частини про що поставив до відома командира батареї лейтенанта ОСОБА_3 .

В свою чергу, згідно ч.1 ст.363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), внутрішня служба у військовій частині та її підрозділах під час перебування на полігоні (в таборі) організовується згідно з вимогами частини 2 даної статті, а також цього розділу Статуту.

Відповідно до ч.2 Статуту, під час табірного збору військової частини розпорядок дня встановлює командир частини.

Згідно ст.ст. 371, 372 Статуту в умовах табірного збору проводиться ранковий огляду і вечірня перевірка. Перевірка проводиться за командою чергового частини (табірного збору).

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості, згідно яких, відповідно до вказаного вище Статуту повинен був встановлюватись розпорядок дня 23.11.2018, в в/ч НОМЕР_4 .

Відсутність таких даних ставить під сумнів факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст.8 цього ж Закону, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу.

Будь які інші докази вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 28 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.4 ст.172-11 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: