П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2019 Справа №607/25370/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого фізичною особою підприємцем, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, здійснюючи підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець за адресою вул. Руська 41, ресторан суші - бар «ШЕФ», м. Тернопіль, в листопаді 2018 року, вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме,відповідно до пункту першого Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08Л992 року № 442, атестація робочих місць за умовами проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форми власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. На робочому місці «кухар» де технологічний процес, обладнання, використовувана сировина, матеріали можуть бути потенційним джерелом шкідливих та небезпечних факторів, відповідно проводиться атестація робочого місця незалежно від форми власності. Під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 не надав документів, які б підтвердили складений висновок за результатами про проведення атестації робочого місця «кухар» у закладі громадського харчування ресторан суші-бар "ШЕФ" де він здійснює підприємницьку діяльність за адресою вул. Руська, 41 м. Тернопіль.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Крім цього, його захисник подав письмові пояснення, в яких зазначив, що оскільки ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, його діяння не представляє великої суспільної небезпеки та не спричинило значної шкоди державним інтересам, а тому, просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № ТР1610/759/АВ/П/ПТ від 19 листопада 2018 року; актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ТР1610/759/АВ від 19.11.2018 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14.11.2018 р.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1містяться ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, яка помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення це щире розкаяння винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 40-1, ч.1 ст.41, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_4