Провадження №3/200/1913/19
Справа № 200/5053/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Марущак С.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління держпраці у Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює директором ПП «ЮНІВЕРСАЛ ПАК СЕРВІС», мешкає: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.03.2019, 12 березня 2019 року під час проведення перевірки ПП «ЮНІВЕРСАЛ ПАК СЕРВІС», яке розташоване в м.Дніпро на вул. Героїв Сталінграду, буд. 122, оф. 310, директором якого є ОСОБА_1, щодо додержання законодавства України про працю було виявлено порушення, а саме: фактично було допущено до роботи чотири працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 1,3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування чотирьох найманих працівників.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про день розгляду адміністративного матеріалу сповіщений належним чином, подав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, посилаючись на відсутність будь-яких належних і допустимих доказів його винуватості, оскільки між ним та громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні трудові відносини із підпорядкуванням останніх внутрішньому трудовому розпорядку роботодавця. Жодних належних і допустимих доказів щодо фактичного допуску ним вказаних осіб як працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) надано не було. Натомість між сторонами склалися виключно цивільно-правові відносини щодо отримання ним матеріально вираженого результату робіт за обумовлену сторонами плату, що підтверджується підписаними сторонами завдань та вартістю на послуги за Цивільно-правовими договорами від 09.01.2018, 10.01.2018, 12.01.2018 та 14.01.2018, а також протоколами погодження договірної ціни між замовником та виконавцями від 01.04.2018.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Натомість, цивільно-правовий договір це угода між сторонами: громадянином і підприємством (організацією тощо) на виконання певної роботи (договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Так, ч.1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовником зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що відповідно до чинного законодавства України, виконання робіт, надання послуг особою може здійснюватися як на підставі трудового договору (ст. 21 КЗпП України), так і, зокрема, на підставі цивільно-правових договорів, які передбачені ЦК України. Сторони договору (працедавець та працівник) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення трудових відносин, а тому на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) було затверджено завдання на послуги косметичного ремонту нежитлового приміщення за цивільно-правовим договором № 1 від 09.01.2018 року, відповідно до якого узгоджено перелік конкретних послуг, які ОСОБА_2 прийняв до виконання, їх обєм, а також вартість кожної послуги окремо. Загальна сума по кошторису склала 3300 гривень.

Аналогічно між ОСОБА_3 (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) було затверджено завдання на послуги косметичного ремонту нежитлового приміщення за цивільно-правовим договором № 2 від 10.01.2018 року, відповідно до якого узгоджено перелік конкретних послуг, які ОСОБА_3 прийняла до виконання, їх обєм, а також вартість кожної послуги окремо. Загальна сума по кошторису склала 3000 гривень.

Так само між ОСОБА_4 (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) було затверджено завдання на послуги косметичного ремонту нежитлового приміщення за цивільно-правовим договором № 3 від 12.01.2018 року, відповідно до якого узгоджено перелік конкретних послуг, які ОСОБА_4А прийняв до виконання, їх обєм, а також вартість кожної послуги окремо. Загальна сума по кошторису склала 2940 гривень.

Також між ОСОБА_5 (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) було затверджено завдання на послуги косметичного ремонту нежитлового приміщення за цивільно-правовим договором № 4 від 14.01.2018 року, відповідно до якого узгоджено перелік конкретних послуг, які ОСОБА_5 прийняла до виконання, їх обєм, а також вартість кожної послуги окремо. Загальна сума по кошторису склала 2760 гривень.

Таким чином, предметом досліджених вищезазначених документів є виконання працівниками певного визначеного обсягу роботи, за наслідками виконання якої замовник зобовязується оплатити виконавцям виконану ними роботу, тобто предметом є кінцевий результат, а не процес праці.

Крім того, фактичні обставини щодо наявності між ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цивільно-правових відносин підтверджуються укладеними між ними протоколами погодження договірної ціни від 01.04.2018.

У той же час, адміністративний матеріал не містить доказів про наявність між ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 трудових відносин із підпорядкуванням останніх внутрішньому трудовому розпорядку роботодавця.

З огляду на матеріали адміністративної справи вбачається, що в ході проведення інспекційного відвідування Приватного підприємства «ЮНІВЕРСАЛ ПАК СЕРВІС» інспектором праці ОСОБА_6 не здійснювалося опитування будь-яких осіб, а акт про результати інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДН1314/24/АВ від 12.03.2019 не може бути єдиним доказом факту правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши вищеописані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП є недоведеною, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2019 та актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДН1314/24/АВ від 12.03.2019 не доводять фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та спростовуються підписаними сторонами завдань та вартістю на послуги за Цивільно-правовими договорами від 09.01.2018, 10.01.2018, 12.01.2018 та 14.01.2018, а також протоколами погодження договірної ціни між замовником та виконавцями від 01.04.2018.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП щодо фактичного допуску ним працівників до роботи без оформлення договору (контракту) до суду надано не було.

А тому, на підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП

Керуючись ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_7

м.Дніпропетровська