АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/111/19 Справа № 711/8970/18 Головуючий по 1 інстанції Михальченко Ю. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №175124 ОСОБА_3 19.10.2018 року о 23 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Різдвяна, 258, керував транспортним засобом Rover 75, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразна вимова та тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. в дохід держави.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що він дійсно 19.10.2018 року близько 23 год. знаходився у салоні автомобіля Rover за адресою: м. Черкаси, вул. Різдвяна, 258. Однак, вказаний автомобіль не рухався, а знаходився поза межами дороги навпроти будинку по вул. Різдвяна, 258, тобто ОСОБА_3 не керував вказаним автомобілем.

Крім того, апелянт вказує, що суддя при винесенні судового рішення не повинен був брати до уваги пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки при їх відібранні особи свідків поліцейськими встановлювалися з їх слів, без документу, що посвідчує особу, а в судовому засіданні свідки допитані не були через їх неявку. Також не може вважатись доказом факту керування ОСОБА_3 автомобілем відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського, оскільки на відеозаписі такі обставини не зображені.

ОСОБА_3 зазначає і про порушення поліцейським порядку огляду на стан сп'яніння, процедури його проведення, в тому числі, і у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Так, висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що будь-яких неправомірних дій він не вчиняв, автомобілем не керував, а просто сидів у ньому.

Захисник ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 та просив її задовольнити і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Разом з цим, не зважаючи на наведену позицію ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, вина останнього підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175124 від 20.10.2018 року, складеного інспектором роти №3 УПП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8, ОСОБА_3 19.10.2018 року о 23 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Різдвяна, 258, керував транспортним засобом Rover 75, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, невиразна вимова та тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу були присутні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Згідно пояснень вказаних свідків, відібраних інспектором роти № 3 БУПП в Черкаській області лейтенантом поліції Забудською А.В., 20.10.2018 року о 00 год. 00 хв. вони були свідками відмови водія ОСОБА_3 від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в КЗ «ЧОНД» та на прилад «Драгер».

Судом апеляційної інстанції також переглянуто відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, який також був предметом дослідження і судом першої інстанції, і яким зафіксовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, в тому числі і його відмови від проходження відповідного огляду на стан сп'яніння.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він не керував автомобілем, а сидів у ньому, коли останній перебував на узбіччі дороги, спростовуються записом з боді камери працівників поліції, з якого чітко вбачається, що останні їхали за автомобілем під керуванням апелянта, який потім зупинився на узбіччі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, відеозапис із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського є належним доказом, що в сукупності з іншими доказами доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Із вказаного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_3 пропонувалось поліцейським пройти огляд на стан сп'яніння на місці події з приладом «Драгер», або проїхати до наркологічного диспансеру, на що він відмовився, тому його дії містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 Суддя не вбачає необхідності перевіряти пояснення свідків в судовому засіданні, оскільки факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння не викликає сумнівів та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення і відеозаписом.

Суддя також вважає безпідставними твердження апелянта про те, що він не визнавав свою вину на стадії складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він взагалі відмовився давати пояснення та жодних заперечень з приводу складення протоколу від нього не надходило.

Посилання ОСОБА_3 на відсутність в матеріалах справи направлення поліцейського про направлення водія для проходження огляду на стан сп'яніння до закладу охорони здоров'я, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки таке направлення відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, надається лише при згоді особи пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання щодо доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, постанова судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2019 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування із закриттям провадження, в тому числі з мотивів наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2019 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба