КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1893/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 240 годин.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову змінити та застосувати до нього стягнення, не пов'язане з виконанням суспільно корисних робіт.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що він визнає свою провину у несплаті аліментів, обставини, за яких виникла заборгованість, пов'язані з його тривалим перебуванням на лікуванні, на даний час аліменти сплачує справно. Просить також врахувати, що він має хронічне захворювання, а тому за станом здоров'я не може відбувати стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт.

Також апелянтом подано клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що судовий розгляд відбувся за його відсутності, так як він перебував на лікуванні, що перешкодило йому вчасно оскаржити судове рішення.

Суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на падання апеляційної скарги, оскільки з довідки Київської міської туберкульозної лікарні №2 (а.с.28) вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 05.09.2018 по 12.20.2018 року, копію оскаржуваної постанови отримав лише 27.03.2019 року, про що свідчить відповідна розписка (а.с.18). За наведених обставин суд поновлює ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він з 12.12.2014 року не сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в сумі 500 грн., які зобов'язаний сплачувати відповідно до виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва за № 2/759/1560/15 від 22.01.2015 року, що призвело до виникнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 17 000 грн.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого правопорушення, оцінив наявні в матеріалах справи докази на предмет їх належності та допустимості і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 КУпАП, яке полягає у несплаті аліментів, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Проте, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за його відсутності в судовому засіданні, суддя в порушення ст.33 КУпАП в достатній мірі не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Зокрема, такими обставинами суд визнає те, що ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненні правопорушення та щиро розкаявся, має захворювання, у зв'язку з чим перебуває на тривалому лікуванні та диспансерному обліку, про що свідчать довідки Київської міської туберкульозної лікарні №2 і Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія» у м. Києві. Крім цього, суд враховує, що за даними довідки-розрахунку Святошинського відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві станом на 01.10.2018 року ОСОБА_1 частково погасив заборгованість по сплаті аліментів.

Наведені в апеляційній скарзі та встановлені в ході апеляційного розгляду обставини дають суду апеляційної інстанції підстави вважати, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 240 годин є надмірно суворим, що надає суду правові підстави змінити постанову суду першої інстанції в частині призначеного адміністративного стягнення, зменшивши строк його відбування до мінімальної межі.

Водночас, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають можливості перейти до іншого, більш м'якого, виду стягнення, яке не передбачене санкцією відповідної статті, якщо така санкція є безальтернативною.

З цих підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 240 годин, змінити в частині накладеного стягнення, пом'якшивши його на строк 120 годин.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз