Номер провадження: 33/813/731/19
Номер справи місцевого суду: 521/4573/19
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: представника Одеської митниці ДФС України Безлущенка О.С., та адвоката Гречко І.О. в інтересах ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гречко Ігоря Олеговича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил №3373/50000/18, 25.10.2018р. о 22.30 год. в зону митного контролю через пункт пропуску «Платонове» відділу митного оформлення №1 митного поста «Подільськ» Одеської митниці ДФС, у напрямку з України до Молдови, по смузі руху «зелений коридор», в`їхав легковий автомобіль марки «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р., під керуванням ОСОБА_1 ..

В якості підстави для переміщення даного транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_1 надав до митного контролю наступні документи: паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 31.07.2017р. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р..

Після здійснення візуального огляду, вищезазначений транспортний засіб було виведено із загального потоку і направлено з каналу (смуги) «зелений коридор» на канал (смугу) «червоний коридор» для проведення митного огляду.

Під час проведення митного огляду встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р. має ознаки підробки, а саме відрізняється шрифт, бланк свідоцтва при ультрафіолетовому освітлені не відображає водяні знаки та захисні волокна (Акт технічного дослідження документа від 25.10.2018р.).

В ході перевірки, відповідно до інформації отриманої з використанням Єдиної автоматизованої інформаційної системи та АСМО «Інспектор» встановлено, що 30.05.2013р. на митну територію України через пункт пропуску «Угринів» Львівської митниці ДФС було ввезено транспортний засіб з номером кузова НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_5 , країна реєстрації Естонія. Інформація щодо виїзду зазначеного транспортного засобу з території України відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 надав до митного органу підробне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р., та такі дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України (а. с. 1).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості транспортного засобу безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме 101 567,98 гривень, з конфіскацією транспортного засобу, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Одеської митниці ДФС витрати понесені під час провадження по справі у сумі 53 940,48 гривень. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень (а. с. 50-51).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 13 травня 2019 року адвокат Гречко в інтересах ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не мав умислу надавати представникам митниці підроблений документ, оскільки не був обізнаний про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути підробленим, тому в його діях відсутні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення (а. с. 53-61).

Крім того, адвокат Гречко в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року, мотивуючи тим, що повний текст оскаржуваної постанови суду було отримано 10 травня 2019 року, про що є відмітка в матеріалах справи, тому він не мав можливості оскаржити постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення (а. с. 62-63).

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відмітка у справі.

З матеріалів справи вбачається, що копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року адвокат Гречко І.О. отримав 10 травня 2019 року, про що розписався (а. с. 52).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Гречко І.О. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, заслухавши представника Одеської митниці ДФС Безлущенка О.С., який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладаючи на нього відповідне стягнення суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 486, 489 МК України належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України доведена та підтверджується доказами, які міститься в матеріалах справи, а саме: протоколом про порушення митних правил №3373/50000/18 від 25.10.2018р., доповідною запискою інспектора митниці, митною декларацією, висновком експерта та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .. Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає в разі вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даним законом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України, у тому числі і шляхом поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Отже, зміст диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України передбачає те, що це правопорушення є навмисним - особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, але бажає саме таким чином незаконно перемістити товар.

Таким чином, при вирішення питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України слід виходити з того, чи був він обізнаний про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р. є підробним. Однак, суд першої інстанції під час розгляду справи, не дав належної оцінки матеріалам справи, дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно протоколу про порушення митних правил №3373/50000/18, 25.10.2018р. о 22.30 год. в зону митного контролю через пункт пропуску «Платонове» відділу митного оформлення №1 митного поста «Подільськ» Одеської митниці ДФС, у напрямку з України до Молдови, на канал руху «зелений коридор», в`їхав легковий автомобіль марки «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 В якості підстави для переміщення даного транспортного засобу через митний кордон України ОСОБА_1 надав до митного контролю наступні документи: паспорт громадянина України НОМЕР_4 , виданий 31.07.2017р. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р.. Під час проведення митного огляду встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р. має ознаки підробки, а саме відрізняється шрифт, бланк свідоцтва при ультрафіолетовому освітлені не відображає водяні знаки та захисні волокна (Акт технічного дослідження документа від 25.10.2018р.). Таким чином, ОСОБА_1 надав до митного органу підробне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р. (а. с. 1).

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , автомобіль «VOLVO S40», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, він придбав на території України на початку червня 2018 року, який знайшов через мережу інтернет в м. Нова Каховка Херсонської області. Під час зустрічі з продавцем він оглянув автомобіль, домовився про ціну після чого він придбав цей автомобіль. Також зазначив, що на момент придбання автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію ніяких підозр в нього не викликало, оскільки раніше він не знав, як саме повинно виглядати свідоцтво про реєстрацію видане в Польщі, тому що раніше не використовував автомобіль іноземної реєстрації (а. с. 3).

Слід зазначити, що ці доводи матеріалами адміністративної справи не спростовані.

Отже, ні протокол про порушення митних правил №3373/50000/18 від 25.10.2018р., ні матеріали справи не містять будь яких відомостей про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «VOLVO S40» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р. (а саме відрізняється шрифт, бланк свідоцтва при ультрафіолетовому освітлені не відображає водяні знаки та захисні волокна), усвідомлював свої дії як протиправні та те, що він передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 не є спеціалістом і не володіє спеціальними знаннями та не має можливості відрізнити підробне та справжнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а тому не усвідомлював протиправність своїх дій, тим самим не передбачав настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів через митний кордон України і не бажав настання цих наслідків, тобто в ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на подання, як підстави для переміщення товарів, підробленого документу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене та те, що ні матеріалами справи, ні представником митниці в судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки він не мав наміру переміщувати через митний кордон України автомобіль «VOLVO S40» реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща, кузов № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 від 10.10.2006р., з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення через митний кордон України підроблених документів, так як не знав, що наявне в нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке він надав митному органу - є підробленим.

Відповідно до ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 531 МК України, ст. ст. 247, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Гречко Ігоря Олеговича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Гречко Ігоря Олеговича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький