Номер провадження: 33/813/506/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М., при секретарі Півнєві Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси 01 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №131812, 14.12.2018р. о 02.09 год. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса , вул . Небесної Сотні , 91 а, керував транспортним засобом Toyota Prado н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою прибору «Драгер», котрий показав 0,31 проміле алкоголю, від огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, також стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 гривень (а. с. 36-37).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 12 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова Київського районного суду м. Одеси 01 березня 2019 року є незаконною, необґрунтованою та винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що обставини справи, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а саме що ОСОБА_1 згоден був пройти медичний огляд на встановлення факту сп`яніння в медичному закладі, однак його пропозиція проходження огляду у лікарні, працівниками поліції була проігнорована, також була проігнорована його вимога надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки в ньому відсутній підпис ОСОБА_1 про роз`яснення його прав та обов`язків та підписи свідків, яких взагалі не було при складанні протоколу (а. с. 46-49).

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, ні ОСОБА_1 , ні його адвокат Євдокимова І.В. у судове засідання до суду апеляційної інстанції, призначене на 09 липня 2019 року не з`явилися. 01 липня 2019 року адвокатом Євдокимовою І.В. було подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із знаходженням в черговій відпустці, однак апеляційний суд звертає увагу, що справа перебуває в провадженні Одеського апеляційного суду з 20 березня 2019 року та неодноразово відкладалась з різних причин.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Тому, слід визнати, що скаржник самостійно розпорядився своїми процесуальними правами та не з`явився в судове засідання до Одеського апеляційного суду. У зв`язку з цим та з метою недопущення порушення розумних строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Євдокимової І.В., які були неодноразово були присутні в судових засіданнях апеляційного суду, та підтримали доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані належним чином.

Пункт 2.9 а ПДР України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а ПДР України, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №131812 від 14.12.2018р., який складений уповноваженою особою, підписаний ним та безпосередньо ОСОБА_1 ;

2)письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містять необхідні реквізити, підписані свідками та не суперечать фактичним обставинам події, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення;

3)висновком приладу «Драгер», з якого вбачається, що в організмі ОСОБА_1 зафіксовано вміст алкоголю у розмірі 0,31 проміле, дата проведення тесту - 14.12.2018р. о 02.09 год, який також підписаний ОСОБА_1 ;

4)актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

5)зобов`язанням ОСОБА_5 про недопущення ОСОБА_1 до керування транспортними засобами.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

На підставі вище викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скористався своїм правом вибору пройти огляд на місці зупинки чи в медичному закладі, та добровільно пройшов такий огляд за допомогою приладу «Драгер», який встановив показник алкоголю в його організмі більший допустимої норми, а саме 0,31 проміле. На місці зупинки ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів огляду, про що також свідчить його підписи в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку приладу «Драгер» (а. с. 2, 3).

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, про те що ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 особисто підписав протокол, в тому числі і про те, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а. с. 2).

Також, доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не підписано свідками, не дають апеляційному суду підстав вважати, що протокол складений з такими порушеннями вимог законодавства, які могли б стати підставою для скасування постанови Київського районного суду м. Одеси 01 березня 2019 року, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містять необхідні реквізити, підписані свідками та не суперечать фактичним обставинам події, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, оскільки водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, цього висновку не спростовують, та не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Київського районного суду м. Одеси 01 березня 2019 року.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси 01 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький