П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАПта на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника Київського квартирно-експлуатаційного управління, вчинив правопорушення, що призвело до несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування узгодженої до сплати суми податкового зобов`язання з екологічного податку, граничний термін сплати 26 липня 2018 року, фактично сплачено 22 листопада 2018 року, чим порушив п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він строк пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки не отримав судову повістку про виклик до суду. Він звертає увагу на те, що про судове рішення дізнався 29 березня 2019 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є начальником Київського квартирно-експлуатаційного управління та є військовослужбовцем, що підтверджується копією посвідчення офіцера. З огляду на це, ОСОБА_1 не є суб`єктом, який може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що постановою суду першої інстанції з нього було стягнуто судовий збір, проте відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема військовослужбовці.

Апелянт звертає увагу на те, що в постанові суд зазначає, що граничний термін сплати екологічного податку був 26 липня 2018 року, а фактично сплачено ним 22 листопада 2018 року. На думку апелянта, несвоєчасна сплата не є триваючим адміністративним правопорушенням, а тому при прийнятті рішення судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Будь-яких клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Переглянувши справу та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 30 січня 2019 року судом за відсутності ОСОБА_1 ухвалене рішення про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Відповідно до розписки, ОСОБА_1 отримав копію рішення 01 квітня 2019 року та подав апеляційну скаргу 05 квітня 2019 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд в повній мірі не дотримався цих вимог закону.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу на те, що він є начальником Київського квартирно-експлуатаційного управління та є військовослужбовцем, що підтверджується копією посвідчення офіцера. З огляду на це, апелянт вважає, що він не є суб`єктом, який може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

З такими доводами погоджується апеляційний суд.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 164 КУпАП, суб`єктом правопорушення можуть бути фізичні та юридичні особи, які є суб`єктами господарської діяльності та здійснюють її з порушеннями встановлених вимог.

Положеннями ст. 15 КУпАП передбачено, що зокрема військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУПАП не входить до цього переліку.

Відповідно до довідки Форми 5, виданої Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України від 02 квітня 2019 року та копії посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 , полковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Київському квартирно-експлуатаційному управлінні.

З огляду на це, апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що він не є суб`єктом, який може бути притягнутий судом до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В наданих суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що Київське квартирно-експлуатаційне управління, де він працює на посаді керівника, підпорядковане Головному квартирно-експлуатаційному управлінню Збройних Сил України та він, в свою чергу, підпорядковується начальнику вказаного управління, що підтверджується Положенням про Київське квартирно-експлуатаційне управління.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , що в свою чергу тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, а матеріали про адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 15 КУпАП, мають бути передані відповідному органу для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, скасувати.

Матеріали справи стосовно ОСОБА_1 передати до Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун