Справа № 467/371/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

законного представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 23 березня 2019 року о 23 год. 10 хв. на вул. Учительській в смт. Арбузинка Миколаївської області ОСОБА_1 керував мопедом «Мустанг» (без державного реєстраційного номера), не маючи права керування таким транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_1 п. 2.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив суду, що він дійсно має мопед марки «Мустанг», яким їхав додому по вул. Учительській в смт. Арбузинка від свого знайомого.

Він розуміє, що керування транспортними засобами без посвідчення водія заборонено, в подальшому таких правопорушень вчиняти не буде.

Законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила суду, що її синові ОСОБА_1 дійсно належить мопед «Мустанг». Просила передати його під нагляд і зобовязалась контролювати його поведінку, у тому числі й щодо керування мопедом.

У свою чергу, суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законного представника, дослідивши надані докази у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зробив такі висновки.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про

адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП).

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, суд досліджував дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030503 від 23.03.2019 року який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, позаяк, у цілому містять відомості, регламентовані цією правовою нормою, а як наслідок, є належними і допустимими доказом, так як прямо і непрямо підтверджує існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні, та інших обставин, які мають для нього значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, у тому числі й мопедом, підтверджується, окрім його особистих пояснень, і довідкою Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області № 1825 від 01.04.2019 року.

З огляду на наведене, проаналізувавши наявні у суду докази, у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому КУпАП, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом (мопедом) не маючи права керування таким транспортним засобом.

Зокрема, здійснюючи перевірку правильності кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходив із того, що адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З огляду на наведене транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.

Отже, будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об'єму належить до механічних транспортних засобів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 01 березня 2018 року у справі № 278/3362/15-к.

Окрім викладеного, суд виходив із достовірно установлених даних, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія у порядку, визначеному Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 ( в редакції постанови КМ України від 20 травня № 511), а як наслідок, не має права керування механічними транспортними засобами, до яких відноситься і мопед.

Про наявність умислу у ОСОБА_1 на вчинення цього адміністративного правопорушення свідчить його пояснення про те, що він розумів заборону керувати будь якими транспортними засобами без відповідного права.

За такого, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП за обставин, доведених перед судом.

Разом із тим, враховуючи, що ОСОБА_1 на день розгляду справи є неповнолітнім, то суд враховував положення ст. 12, 13 КУпАП і вважає за необхідне вказати на таке.

За загальним правилом, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку ( ст. 12 КУпАП).

Проте, згідно ч.2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, передбаченого, у тому числі ст. 126 цього ж Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

При цьому, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу ( ч.2 ст. 13 КУпАП).

Тож, у цьому контексті суд, ураховуючи особу ОСОБА_1, який не працює, навчається, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, що слідує із довідки Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області від 01.04.2019 року № 1826, виходячи із характеру учиненого ним правопорушення, як то, ступеню суспільної небезпеки, цінності обєкта протиправного посягання, змісту такого посягання, обстановки, часу і способу, а також ступеню вини, мотивації вчинення правопорушення, відсутності матеріальних збитків, завданих правопорушенням, у тому числі й фізичним особам, вважає за недоцільне притягувати його до адміністративної відповідальності на загальних підставах і у цьому випадку достатнім застосування заходу впливу у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_2, позаяк остання надала свою згоду на це.

Так, суд виходив із того, що захід впливу, передбачений п.1 ст. 24-1 КУпАП, у цій ситуації не може бути застосованим, апріорі, за відсутності потерпілого.

Попередження з огляду на характер учиненого ОСОБА_1 правопорушення, а так само і догана або ж сувора догана не є заходами співмірними із допущеними порушеннями, знову ж таки, ураховуючи його характер.

А тому застосування заходу впливу, регламентованого п.4 ч.1 ст. 24-1 КУпАП, у цій ситуації, на переконання суду, буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, суд зважає на відсутність даних про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_1, а також переконався у її здатності забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави, так як на нього не накладалось адміністративне стягнення із числа передбачених ст. 24 КУпАП.

Заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення не застосовувались.

Спричинення матеріальної шкоди судом не установлено.

А тому з цих мотивів, керуючись ст.ст. 12, 13, 24-1, 221,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП і застосувати до нього захід впливу у виді передачі під нагляд матері.

Передати ОСОБА_1, 26 жовтня 2001 року, під нагляд його матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним повноліття.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца