Справа № 462/1298/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, фізична особа-підприємець «ОСОБА_1 І.», неодружений, не інвалід, військовозобов'язаний, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності раніше не притягався,

за ч.1 ст. 51 КУпАП

в с т а н о в и в :

09.02.2019 року о 11 год. 13 хв. ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні ТЦ «Епіцентр», що на вул. Городоцька, 302 у м. Львові, викрав бокоріз «TOPEX» міні на суму без ПДВ 68 гривень 30 копійок. Таким чином, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1, у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він володіє мережею ресторанів, та в цей день в торговому центрі мав намір придбати картини для свого закладу, тому не брав із собою корзинки для товару. Однак, проходячи рядами центру, вирішив взяти бокоріз, який поклав у зовнішню кишеню куртки. Та при розрахунку (за дві картини) на касі торговельного центру, забув викласти та оплатити за бокоріз.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП виходячи з наступного.

Частина 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати .

Крадіжкою є таємне викрадення чужого майна. Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Суб'єктивна сторона крадіжки характеризується прямим умислом на заволодіння чужим майном.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №323933 від 09.02.2019 року.

Зокрема, вина ОСОБА_1 також стверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2, охоронника ТЦ «ЕпіцентрК» м. Львів, який показав, що 09 лютого 2019 року близько 11 год. 13 хв. оператор відеонагляду ТЦ «Епіцентр К» (м. Львів, вул. Городоцька, 302), повідомив, що двоє невідомих осіб, взяли та заховали бокорізи і намагаються пройти провз касу. Тоді вони вдвох підійшли до каси №23 торговельного центру, і коли ОСОБА_1 та інший чоловік, здійснили оплату тільки за картини (бокорізи приховали), вони їх зупинили та запитали: "Чи є у них неоплачений товар? На що вони відповіли, що такого не має". Тоді охоронники запросили невідомих у кімнату відеонагляду, де кожен виклав по одній парі бокорізів.

Також, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3, охоронця відеонагляду ТЦ «Епіцентр К» (м. Львів, вул. Городоцька,302), який показав, що 09 лютого 2019 року здійснював відеонагляд у торговельному центрі та зауважив двох чоловіків у секції «Ручний інструмент», які взяли 2 пари бокорізів, заховавши їх у власні речі та пізніше у відділі «Декор», відєднавши борокорізи від бірок, ОСОБА_1 одну пару заховав собі у ліву кишеню куртки. Та виходячи із торговельного залу на касі №23 оплатив за 2 картини, приховавши бокоріз.

Відповідно до положень статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, положеннями статті 33 КУпАП встановлено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обираючи йому стягнення в межах санкції ч.1 ст. 51 КУпАП вважає, що воно буде достатньою мірою відповідальності у досягненні мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами; враховує характер вчиненого, особу ОСОБА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, є фізичною особою-підприємцем, учасник бойових дій, вину у вчиненому не визнав. Суд враховує пояснення ОСОБА_1 дані у судовому засіданні, та переконаний, що ОСОБА_1 усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків та те, що дані пояснення направлені на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384.20 гривень.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п'ятсот десять/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 /триста вісімдесят чотири/ гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя.

Оригінал постанови.