Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/108/19
Провадження № 3/280/285/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 25.03.2019 після доопрацювання від Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення..

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №005418 від 15.01.2019 від 15.01.2019 ОСОБА_1 15.01.2019 о 20 годині 30 хвилин по вул. Карпенка у м. Радомишль керував автомобілем «ИЖ 412», державний номерний знак 75766КВ, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, та був обстежений в Радомишльській ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що дійсно 15.01.2019 запросив друзів допомогти з ремонтом автомобіля, після цього мав намір подякувати друзями «накривши обід», однак посварився з дружиною й поїхав на стоянку біля АЗС, він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 випивали у машині, приблизно через 25 хвилин приїхали працівники поліції на АЗС, попросили вийти машини та пройти огляд, на що ОСОБА_1 відповів, що він дійсно випивший, однак транспортним засобом не керував, без вагань погодився поїхати до лікарні, оскільки не заперечував, що був пяний. Пояснення написані працівниками поліції написали власноруч, прочитати не мав змоги, оскільки вони не надали йому, змусили підписати.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що у матеріалах відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали складені з порушенням, а тому провадженні по справі слід закрити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статі 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо протягом року вчинено будь-яке вищевказане порушення.

Згідно Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов'язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення ОСОБА_1, в який зазначено, що він керував автомобілем Москвич, д.н.з. 75766КВ, їхав з центра міста у напрямку заправки БРСМ в м. Радомишль, був зупинений працівниками поліції при вїзді на АЗС. Протягом дня вживав спиртні напої разом зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Близько 19:00 години сів за кермо свого автомобіля, перебуваючи стані алкогольного спяніння /а.с.3/.

Вказані письмові пояснення не можуть бути визнані належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінуються, оскільки вони повністю заперечуються самим ОСОБА_1 у судовому засіданні.

У письмових поясненнях ОСОБА_5 зазначено, що її брат ОСОБА_1 15.01.2019 близько 16:00 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебуваючи в автомобілі її брата Москвич 412 75766КВ поблизу гаража за місцем проживання брата. Близько 21:54 години ОСОБА_1 зателефонував їй і повідомив, що знаходиться в Радомишльській ЦРЛ, приїхавши до приймального відділення вона побачила свого брата, який перебував в стані алкогольного спяніння. Від працівників поліції вона дізналася, що ОСОБА_1 був зупинений поблизу АЗС «БРСМ», коли перебував в стані спяніння та керував власним авто /а.с.4/. Вказані пояснення також не можуть бути належним та допустимим доказом, оскільки обставини відомі їй зі слів працівників поліції та жодним чином не підтверджують саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до висновку №20 від 15.01.2019 ОСОБА_1 під час огляду 15.01.2019 перебував в стані алкогольного спяніння, точна година огляду у висновку не зазначена. /а.с.5/.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, зважаючи на порушення під час складання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, №20, вказаний висновок не може розцінюватися судом як належний доказ.

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.06.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративного стягнення /а.с.9/.

Опитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що прийшов до свого знайомого ОСОБА_1 допомогти ремонтувати автомобіль, точного дня не памятає, десь після Нового року, потім пили спиртні напої на стоянці, «закушували» мандаринами, які придбав ОСОБА_1, алкоголь вживали тільки на стоянці, випили кілька чарок, згодом приїхали працівники поліції та забрали ОСОБА_1, він залишився у автомобілі, ніхто не пояснив причину, потім ОСОБА_1 нічого не розповідав з цього приводу, видів у машині ще хвилин 30.

Опитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 попросив його допомогти з ремонтом автомобіля, після вони поїхали на заправку, були на стоянці, ОСОБА_1 купив мандарин, горілка у них була, випили кілька чарок, ОСОБА_1 запропонував вийти й попити кави, приїхали працівники поліції, покликали ОСОБА_1 вийти з машини, він сів до їх автомобіля й поїхав з ними, вони ще сиділи трохи в машині й пішли додому, тому що було прохолодно, ці події відбувалися взимку.

Отже, враховуючи, що інші ж матеріали справи не містять належних, допустимих та переконливих доказів того, що ОСОБА_1, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, при вищевикладених обставинах саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння. У звязку з чим, враховуючи сукупність інших досліджених доказів, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 15.01.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко