Справа № 466/8534/18 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 33/811/116/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_6, потерпілої ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження у справі закрито та оголошено ОСОБА_1 усне зауваження.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) коп.

Згідно постанови ОСОБА_1 14.10.2018 року близько 22.00 год. за місцем проживання - у кв.АДРЕСА_1, вчинив сімейну сварку з колишньою дружиною при малолітній дитині, виражався в її сторону нецензурними словами, завдавши шкоди її психологічному здоров'ю, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що не погоджується з даною постановою, так як така винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що протокол складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, так як останній був складений не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, а 9 днів потому. Також вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 завдано будь-якого насильства. Більше того, підкреслює, що допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції дільничий інспектор Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_5 пояснив, що він не бачив чи було вчинено насильство в сім'ї та не може про це стверджувати, а протокол про адміністративне правопорушення склав лише із заяви ОСОБА_3

18 лютого 2019 року потерпіла ОСОБА_3 на адресу Львівського апеляційного суду подала заперечення на апеляційну скаргу в яких просить, відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі та залишити без змін постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року.

Цього ж дня, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав клопотання в якому просить закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку протягом якого можу бути накладене адміністративне стягнення.

Вивчивши матеріали справи №446/8534/18, заслухавши доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_6, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, а також не підтримали свого клопотання та відмовились від нього, потерпілу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що не визнає свою вину у вчиненні правопорушення, так як його колишня дружина умисно спровокувала сварку, як це робить систематично після розлучення. Вказує, що коли його колишня дружина повернулась додому з їх сином, він почав спілкуватись з останнім, побачивши це, ОСОБА_3 підійшла до нього та почала відганяти від сина. Стверджує, що жодного фізичного насильства відносно неї він не вчиняв. Ставлення у нього до колишньої дружини нормальне, проте вона навмисно його провокує тому, що хоче відібрати дитину і таким чином вирішити проблеми із житлом. З приводу вищенаведеного до правоохоронних органів не звертався.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 вказала, що протокол складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 завдано будь-якого насильства, а також підкреслює, що дільничий інспектор Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_5 не бачив чи було вчинено насильство в сім'ї та не може про це стверджувати.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 14 жовтня 2018 року вона повернулась з сином додому, її колишній чоловік почав налаштовувати сина проти неї, вона зробила йому зауваження, на що він роздратувався і почав висловлюватись в її сторону нецензурними словами та застосовувати до неї фізичну силу. Також вказала, що конфлікт у них з чоловіком триваючий, так як чоловік не утримує та не поважає свою сім'ю.

Представник потерпілої ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вказав, що на його думку постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому не підлягає скасуванню. Вказує, що в матеріалах справи наявні достатні докази для того, щоб ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Відповідно до положень ч.1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №911539, поясненнями потерпілої та іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Більше того, статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії АА №911539 (а.с.3) за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, відтак доводи апелянта про те, що протокол складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо доводів особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що його колишня дружина умисно спровокувала сварку, як це робить систематично після розлучення, то такі нічим не підтверджуються. Більше того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що не звертався до жодних правоохоронних органів з приводу поведінки його колишньої дружини ОСОБА_3

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 27 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук