Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

6 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М., перевіривши апеляційну скаргу прокурора на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 22 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Козин Обухівського району Київськоїобласті, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, будучи головою Козинської селищної ради Обухівського району Київської області і відповідно до п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам п.п.1, 2 ч.2 ч.1 ст.28 цього Закону не вжив заходів щодо недопущення можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив Козинську селищну раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів між своїм приватним інтересом та представницькими повноваженнями, який виник 08.12.2017 року перед підписанням додаткової угоди № 3 до договору № 31-юо від 18.01.2017 року Про надання послуг з водовідведення побутових стоків з ТОВ "Агробудівник" (кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_3.), згідно з якою ТОВ "Агробудівник" отримало збільшений розмір доходу в сумі 44 421 гривня, ніж зазначена попередня ціна в договорі, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.1727 КУпАП.

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 22.01.2019 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.1727 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Малишенко Д.О. просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1727 КУпАП, і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вважаю, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом і підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Частиною 1 статті 250 КУпАП передбачено, що прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти _____________________________________________________________________

Справа № 33/824/1041/2019 Постанова винесена суддею Зінченком О.М.

Категорія: ч.1 ст.1727 КУпАП

клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії. При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724 - 1729 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першої статті 287 цього Кодексу.

Згідно з ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому відповідно до положень ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскільки правом на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, прокурор не наділений, і дана справа ніяким чином не пов'язана із застосуванням заходів примусового характеру, що пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, вважаю, що апеляційна скарга подана особою, яка не має на це права, що є підставою для її повернення.

Що стосується посилань прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-749/0/4-15 від 30.04.2015 року, за змістом якого право прокурора на апеляційне оскарження постанови місцевого суду з огляду на зміни, внесені п.п.2 п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII може бути реалізовано під час участі у провадженнях про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією (1724 - 1729 КУпАП), то такий лист не є джерелом права, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України, як це передбачено ч.1 ст.2 КУпАП, а також Конституції України, яка має найвищу юридичну силу. До того ж, існує і лист № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, в якому висвітлена протилежна позиція щодо права прокурора на оскарження. Не є джерелом права і постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996 року, яка і не регулює вказане питання.

Частину ж першу ст.55 Конституції України, якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 рокутреба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та

свобод. Однак прокурором, який є службовою особою органу державної влади, не доведено право на звернення до суду з апеляційною скаргою на підставі вказаної норми, а також ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої прокурор довільно тлумачить на свою користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Малишенка Д.О. на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 22 січня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн