ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4096/18 Номер провадження 33/814/551/19Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Полтавської області Гонтар А.А.

з секретарем судового засідання - Гринь А.В.

за участі:

захисника Болгар О.І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.11.2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. на користь держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 26 серпня 2018 року о 13 год. 25 хв. в місті Кременчуці по вулиці Сербіченка, 15, керував транспортним засобом ВАЗ 211340, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справа була розглянута без його участі, він не був повідомлений належним чином про час та дату слухання справи, чим було порушено його право на захист.

На момент, коли до нього підійшли патрульні поліцейські, ОСОБА_1 не керував автомобілем, не перебував в стані наркотичного сп`яніння, не відмовлявся від проходження огляду, протокол підписав не читаючи, за що посвідчення водія йому було повернуто, від керування автомобілем він не був відсторонений.

Апелянт ставить під сумнів достовірність відеозапису і зазначає, що відео фіксація не була безперервною.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Зі змісту постанови вбачається, що висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, в постанові зазначено, що такі висновки ґрунтуються на даних, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення від 26.08.2018 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апелянта та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були допитані апеляційним судом про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тривалий час відпочивав разом з ними на місці де складений протокол про адміністративне правопорушення спростовуються відеозаписом, зі змісту якого вбачається , що ОСОБА_1 по телефону комусь повідомляє, що поліцейські їхали за ним, а після зупинки транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що суддя безпосередньо не допитавши свідків безпідставно послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаю слушними. Цей недолік, за клопотанням апелянта, був виправлений, а свідки допитані під час апеляційного перегляду судового рішення.

Так, під час допиту в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 повідомив, що його дійсно запрошували бути свідком відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Стверджує, що водій дуже нервував. Також стверджує, що не чув, щоб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що він недочуває. Водночас, повідомив, що бачив як ОСОБА_1 кудись возили поліцейські, а потім приблизно через 40 хвилин всі повернулись й повідомили ОСОБА_3 і ще одному свідку про те, що ОСОБА_1 відмовляється пройти обстеження. При цьому ОСОБА_1 стояв мовчки. Стверджує, що не чув, щоб поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд, а той би відмовився від обстеження.

Проте, показання вище зазначених свідків про те, що в їх присутності поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння спростовуються змістом дослідженого в апеляційному суді відеозапису.

З огляду на вище викладене, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в цій частині підлягають критичній оцінці. Водночас, суддя апеляційного суду переконався, що саме ці особи зафіксовані на дослідженому під час апеляційного перегляду відеозапису, як свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що в протоколі зазначено, що автомобілем керував не він, а інша особа на прізвище « ОСОБА_6 », не заслуговують на увагу. Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 147448 вважаю, що зазначене в ньому прізвище « ОСОБА_6 » є очевидною опискою оскільки в цьому ж протоколі двічі зазначено правильно прізвище «Щепін», а також інші дані (щодо ідентифікації транспортного засобу та адреси ОСОБА_1 ), які однозначно вказують, що протокол складено саме щодо ОСОБА_1 , а не іншої особи.

Доводи апелянта щодо того, що наданий поліцейськими відеозапис події є небезперервним не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони нічим не підтверджуються. Натомість, суду в якості доказу наданий не увесь відеозапис, а лише ті відеофайли, які на думку особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення можуть бути використані, як докази.

Водночас, слід зазначити, що досліджені під час апеляційного перегляду відеофайли на яких зафіксовані обставини, що узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять очевидних ознак фальсифікації чи неоднозначної інтерпретації зафіксованих на них подій та у сукупності з іншими доказами доводять вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

З огляду на вище наведене, вважаю непереконливими доводи апелянта щодо незаконності судового рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суддею суду першої інстанції повно з`ясовані визначені ст.280 КУпАП обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення. До того ж під час апеляційного перегляду, було досліджено всі обставини, які на думку апелянта, могли вплинути на законність судового рішення.

Таким чином, вважаю, що незважаючи на те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та належним чином обґрунтувавши своє рішення правильно кваліфікував дії правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП й наклав на нього визначене цим Кодексом адміністративне стягнення.

З огляду на вище викладене, а також на те, що під час апеляційного перегляду не виявлено істотних порушень закону ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.11.2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Гонтар