Номер провадження: 33/813/641/19
Номер справи місцевого суду: 496/3011/17
Головуючий у першій інстанції Галич О.П.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №014286 від 21.08.2017 року ОСОБА_2 03.08.2015 року о 10:35 годин, керуючи автомобілем Хюндай Туксон д.з. НОМЕР_1 на а/д Київ-Одеса 458 км + 700 перед початком руху та зміни напрямку та перестроюванні із однієї смуги руху в другу не надав перевагу руху автомобілю Тойота Секвоя д.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_1 , водій автомобіля Тойота Секвоя подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) ОСОБА_1 є потерпілою в ДТП, проте не була повідомлена судом першої інстанції про час і місце судового розгляду; 2) судом не надано оцінки експертним дослідженням, результатам досудового розслідування, які є в матеріалах справи, та з яких вбачається, що причиною ДТП стало порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 ; 3) висновок експертного комісійного авто технічного та транспортно-трасологічного дослідження №12819/18800 від 28.09.2018 року апелянт вважає неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки зроблений не на підставі постанови Біляївського районного суду Одеської області від 28.09.2017року у справі №496/3011/17, яким була призначена комісійна судово-автотехнічна і трасологічна експертизи, а на підставі постанови інспектора СРПП №4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Титаренка А.В. від 15.05.2018 року №43/11888, яка в матеріалах справи відсутня. У висновку надані відповіді на питання які не були поставлені в постанові Біляївського районного суду Одеської області від 28.09.2017року у справі №496/3011/17.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вона є потерпілою у ДТП, участі у розгляді справи не приймала, про розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції вона судом не повідомлялася, копія постанови від 27.11.2018 року їй направлена не була, про оскаржувану постанову їй випадково стало відомо 25.04.2019 року.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що результаті ДТП, яке сталося 03.08.2015 року за участю автомобілів Хюндай Туксон д.з. НОМЕР_1 та Тойота Секвоя д.з. НОМЕР_2 , транспортний засіб ОСОБА_1 отримав пошкодження, тобто в розумінні ст. 269 КУпАП, вона є потерпілою. Проте про розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції вона судом не повідомлялася, копія постанови від 27.11.2018 року їй направлена не була.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Меняйлік О.О. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Каракаш І.П. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, надали відзив та письмове заперечення, в якому погоджуються з рішенням суду першої інстанції.

Апеляційним судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 03.08.2015 року о 10:35 годин, на а/д Київ-Одеса 458 км + 700 сталася ДТП, в результаті якої автомобілі «Тойота Секвоя» д.з. НОМЕР_2 та «Хюндай Туксон» д.з. НОМЕР_1 отримали механічні пошкодження.

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 07.03.2016 року, автомобіль Тойота рухався в крайній лівій смузі. Автомобіль Хюндай виїхав з виїзду з с. Нерубайське на полосу розгону, потім на крайню праву.

На віддаленні коло 100 м автомобіль Хюндай, вже знаходячись передньою частиною на середньої полосі руху несподівано змінив свій напрямок та під кутом коло 45 градусів зі швидкістю коло 60 км/г, почав рухатися в ліву смугу, створивши перешкоду для руху автомобіля Toйота. Водій автомобіля Toйота прийняв міри до зупинки керованого транспортного засобу та подав звуковий сигнал. Але водій автомобіля Хюндай, ніяк не реагуючи, продовжив рух.

Постановою слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області від 17.08.2017 року закрито кримінальне провадження №0000962 від 13.08.2015 року в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, копії матеріалів кримінального провадження направлені до сектору превенції Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.24).

Досудовим слідством було встановлено, що причиною зазначеного ДТП стало порушення водієм автомобіля Хюндай д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 . ПДР.

Відповідно до висновку транспортно-трасологічної експертизи №4847 від 22.09.2015 року, яка була проведена Одеським НДІСЕ, в умовах події автомобіль Тойота передньою правою частиною ударно взаємодіяв з задньою лівою кутовою частиною автомобіля Хюндай. У момент входу в контакт кут між подовженими осями автомобілів Тойота і Хюндай був у межах 30-35 град., відлічуваний від лінії поздовжньої осі автомобіля Tойота до перетину з лінією поздовжньої осі автомобіля Хюндай проти ходу годинникової стрілки. Місце зіткнення автомобілів Тойота і Хюндай цілком могло мати місце в лівій смузі руху проїзної частини а/д «Київ-Одеса» в напрямку м. Києва, приблизно у місці розташування нанесеного на схему до протоколу ОМП місця зіткнення - як це призначено на схемі.При цьому автомобіль Тойота, судячи по виразності пошкоджень, рухався на швидкості, тому значно не міг змінити свою орієнтацію відносно смуги, й був орієнтований близько до паралельності їй, а автомобіль Хюндай розташовувався відносно автомобіля Tойота під кутом 30-35 град., як це було встановлено вище. При справедливості прийнятих експертом умов автомобіль Хюндай в момент зіткнення рухався, виконуючи поворот ліворуч.

Згідно висновку №1351 від 13.04.2016 року, яка була проведена Одеським НДІСЕ в умовах події з моменту маневрування автомобіля Хюндай водій автомобіля Toйота не мав технічної можливості належним виконанням вимог пункту 12.3 ПДР уникнути зіткнення.

Належним виконанням вимог пунктів 10.1 і 10.3 ПДР водій автомобіля Хюндай мав технічну можливість уникнути пригоди. Належні дії водія автомобіля Toйота з моменту виникнення небезпеки для руху маневруванням автомобіля Хюндай формально регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, які передбачають необхідність гальмування. Належні дії водія автомобіля Хюндай регламентувалися вимогами пунктів 10.1 і 10.3 ПДР, відповідно яким водій був повинен перед початком маневрування дати дорогу водію автомобіля Toйота. Згідно з висновками транспортно-трасологічної експертизи, автомобіль Хюндай к моменту зіткнення знаходився в русі.

Проте, всупереч тверджень апеляційної скарги, відповідно до комісійного висновку автотехнічного та транспортно - трасологічного дослідження №12819/18800 від 28 вересня 2018 року проведено Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса винність водія ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та порушення ПДР не вбачаються, а ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП вбачаються в діях водія автомобіля марки «Тойота Секвоя» під керуванням громадянки ОСОБА_1 При цьому зазначено, що в даній дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля Хюндай Туксон ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Тойота Секвоя та в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Одночасно пояснення водія автомобіля марки «Тойота Секвоя» ОСОБА_1 при проведенні експертного дослідження не можуть прийматись експертами до уваги, оскільки вони з технічної точки зору є неспроможними (а.с.1-19).

Доводи апеляційної скарги щодо того, що вказана експертиза була проведена не на підставі постанови Біляївського районного суду Одеської області від 28.09.2017 року, а на підставі постанови інспектора СРПП №4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Титаренка А.В. висновків суду не спростовує, оскільки з резолютивної частини постанови Біляївського районного суду Одеської області від 28.09.2017 року вбачається, що адміністративну справу було повернуто до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання, по справі призначена комісійна судово - автотехнічна та транспортно - трасологічна експертиза. Оскільки справу було направлено до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, відсутні сумніви щодо направлення справи на експертизу саме на підставі постанови інспектора СРПП №4 Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.

Посилання апеляційної скарги на те, що у висновку комісійної судово-автотехнічної та транспортно - трасологічної експертизи надані відповіді на питання, які не були поставлені в постанові Біляївського районного суду Одеської області від 28.09.2017 року є необґрунтовані, оскільки з висновку вбачається наявність вичерпних відповідей на кожне з питань, поставлених на вирішення експертам у постанові Біляївського районного суду Одеської області від 28.09.2017 року.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - це діяльність особи, яка не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з`ясувавши всі обставини справи та дослідивши всі належні та допустимі докази, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов