Справа № 155/32/19 Провадження № 33/802/266/19 Головуючий у 1 інстанції:Адамчук Г. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 22 березня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 28 грудня 2018 року о 18 год. 50 хв. у с. Терешківці, на вул. Луцькій, Горохівського району Волинської області, він керував автомобілем, марки Volkswagen Golf реєстраційний номерний знак LUB0154A, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності в частині накладення адміністративного стягнення. Просить постанову судді скасувати та на підставі ст.21 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, передавши матеріали на розгляд трудового колективу ППО ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» для застосування заходів громадського впливу. Посилається на те, що вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, до адміністративної та кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, керування автомобілем є єдиним джерелом доходу його сімї, оскільки інші члени сімї відповідного права на керування транспортним засобом не мають, а також вказує на відсутність тяжких наслідків вчиненого правопорушення.

Враховуючи ці обставини, члени трудового колективу ППО ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» звернулися до місцевого суду з відповідним клопотанням про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП, однак суд його не задовольнив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував апеляційну скаргу і просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі фактичні обставини справи, кваліфікація дій та доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не оспорюються, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На думку апеляційного суду, водії, які керують транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, становлять підвищену суспільну небезпечність для учасників дорожнього руху, бо є причиною дорожньо-транспортних пригод із важкими наслідками. У звязку з цим санкція даної норми закону постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативною та суворою.

Положення статті 33 КУпАП регламентують, що адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На думку апеляційного суду, непереконливими є твердження ОСОБА_1 про те, що керування автомобілем є єдиним джерелом доходу його сімї, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, він працює завантажувачем-розвантажувачем ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна» (а.с.2, 15-17).

Таким чином, обставини, на які посилається апелянт у поданій скарзі, а саме: визнання вини у вчиненому, щире розкаяння, перше притягнення до адміністративної відповідальності, позитивні характеристики за місцем проживання та роботи, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та відсутність тяжких наслідків вчиненого правопорушення, хоча і мають місце, але, на переконання суду апеляційної інстанції, не можуть слугувати підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст.21 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, місцевий суд врахував фактичні обставини справи, позитивні дані про особу винного і дійшов правильного висновку, відмовивши у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, а також необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

За наявності зазначених обставин, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 22 березня 2019 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов