ЄУН № 336/4230/19
пр. № 3/336/1331/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 163-1 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , працює головним бухгалтером ТОВ «Запоріждомнаремонт»,

ВСТАНОВИВ:

Працівником державної податкової служби складений протокол про адміністративне правопорушення щодо головного бухгалтера ТОВ «Запоріждомнаремонт» ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, згідно з яким при перевірці підприємства виявлено порушення певних норм Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, що виникло внаслідок операцій, реальність яких неможливо підтвердити.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з?явилась, поштою до суду направлено пояснення, які також містять клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно д ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Натомість, таким вимогам протокол про адміністративне правопорушення не відповідає.

Адміністративним правопорушенням (проступком), як визначено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 163-1 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Таким чином, відповідальність за ст. 163-1 КУпАП може наставати як за відсутність податкового обліку, так і за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано якими саме діями чи бездіяльністю допущено порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, або податковий облік взагалі був відсутній.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення не визначена і дата скоєння адміністративного порушення, а зважаючи на не викладення суті адміністративного правопорушення, визначити дату його скоєння не виявляється можливим.

Суд звертає увагу на те, що такі відомості мають бути зазначені саме у протоколі про адміністративне правопорушення та саме особою, яка складає такий протокол, адже саме у такий спосіб вказаною посадовою особою формулюються обставини скоєння правопорушення та визначається склад адміністративного правопорушення, натомість як суд розглядає справу в межах обставин, які викладені саме у протоколі про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, які наявні у справі.

Крім того, статтею 14 КУпАП вказано, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Однак, до матеріалів адміністративної справи не додано доказів того, що саме до посадових обов`язків ОСОБА_1 входило ведення податкового обліку.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З наданих письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та доданих до пояснень документів вбачається, що 19.08.2019ТОВ «Запоріждомнаремонт» подано скаргу на податкові повідомлення-рішення, відомості про результати розгляду якої наразі відсутні, тож на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення процедура адміністративного оскарження не завершена.

Відповідно до п. 56.4 ст. 56 ПК України під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

П. 56.15 ст. 56 ПК України зазначає, що протягом строку від дня подачі до контролюючого органу скарги до дня закінчення процедури адміністративного оскарження податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи той факт, що на час розгляду скарги триває процедура адміністративного оскарження (відомості про наслідки розгляду скарги відсутні), суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами не підтверджено наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, а обов`язок доведення правомірності свого рішення органом ДФС не виконаний, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк